Справа № 635/1444/26 
Провадження № 2/635/4232/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Бобко Т.В.,
секретар судового засідання - Загайко Г.Я.,
учасники справи:
позивач  - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,
представник позивача - Ляр Дмитро Юрійович,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
Позивач АТ КБ «Приватбанк», через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача ОСОБА_1 , яким просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 08 листопада 2021 року у розмірі 124853,40 гривень , що складається з: 97171,50 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 27681,90 гривень - заборгованість за простроченими відсотками та витрати по сплаті судового збору.
На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08 листопада 2021 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту.
08 листопада 2021 року відповідач підписав власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив такі умови: 1) тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 гривень (п.1.2. договору); 2) тип кредитної карти: картка «Універсальна»; 3) строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. договору); 4) процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.1.3 договору); 5) кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. договору); 6) розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 гривень, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 гривень, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. договору); 7) проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. договору).
Вказує, що заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13 грудня 2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України.
На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 11/25, тип -Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку.
Представник позивача зазначає, що відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, отже, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29 липня 2022 року, відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки, а саме згідно пунктом 1.4. шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, що підтверджується випискою по рахунку.
Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Таким чином, у порушення умов договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно п. 2.1.1.3.5. договору сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі статей 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі. Тобто сторони згідно зі статтею 212 ЦКУ передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту. Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості. 
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 25 січня 2026 року має заборгованість — 124853,4 гривень, яка складається з наступного: 97171,50 гривень. - заборгованість за тілом кредита 27681,90 гривень - заборгованість за простроченими відсотками.

Аргументи учасників справи
Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався.
Рух справи
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16 лютого 2026 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Участь у справі сторін та інших учасників справи
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що просить суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманих судом відповідно до вимог частини 6 статті 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 08 листопада 2021 року відповідач ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг в АТ КБ «ПриватБанк», згідно якої клієнт підписанням цієї заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua /terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка (далі Договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати; зазначено наступні істотні умови кредитування: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, сума 200000.00 грн для карт «Універсальна», «Універсальна Gold», до 300000 грн для Преміальної картки Platinum, Преміальної картки World Black Edition, Преміальної картки VISA Signature, 400 000 грн - для Преміальної картки World Elite, 800 000 грн - для Преміальної картки Infinite.; строк 12 місяців з пролонгацією; мета споживчі цілі; спосіб видачі безготівковим шляхом; процентна ставка фіксована, 42.0 % річних для карт «Універсальна», 40.8 % річних для карт «Універсальна Gold». Зазначено також порядок повернення кредиту (Повернення кредиту здійснюється шляхом:- договірного списання з рахунку клієнта, у т. ч. за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим Договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного Кількість та розмір платежів, періодичність внесення кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта;- шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу:- 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно;- 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення), наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань, права та обов`язки сторін, тарифи.
У пункті 3 заяви відповідач погодився на використання простого електронного підпису.
З виписки за договором № б/н за період 07 грудня 2021 року по 01 січня 2026 року слідує, що відповідач ОСОБА_1 користувалась кредитними коштами (всього витрат 771098,65 гривень, усього надходжень 646225,25 гривень, баланс на кінець періоду – 124853,4 гривень). 
Згідно з наданим банком розрахунком загальна заборгованість за вказаним кредитним договором № б/н від 08 листопада 2021 року, укладеним між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 25 січня 2026 року становить 124853,4 гривень, яка складається з наступного: 97171,50 гривень. - заборгованість за тілом кредиту 27681,90 гривень - заборгованість за простроченими відсотками.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду
Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини другої статті 76 ЦПК України, частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Засобами доказування є письмові, речові і електронні докази; висновки експертів; показання свідків.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.
Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 08.11.2021 року та виписки за кредитним договором, посилався на заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» від 08.11.2021 , що особисто підписана відповідачем та за своїм змістом складає договір кредиту.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі, сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII).
Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Конституційний Суд України у Рішенні у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту.
Надана позивачем заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Банку від 08.11.2021 хоча і підписана відповідачем особисто містить пропозиції про укладення кредитного договору на різних умовах у залежності від виду кредитної карти: «Універсальна», «Універсальна Gold», що не може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов встановлених для кредитної картки «Універсальна» як це зазначено у позові.
Згідно статей 12, 81 ЦПК України докази на підтвердження того, що відповідачу була видана кредитна картка «Універсальна» або «Універсальна Gold» матеріали справи не містять.
У постанові Великої палати ВС від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, яка є релевантною стосовно порядку укладання договору кредиту, було зазначено правову позицію про те, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
Тому, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору із відповідачем Банк дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем зазначених у позові умов договору.
Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц, у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 229/1953/16-ц, від 21 серпня 2019 року у справі № 643/5386/17-ц, від 16 серпня 2019 року у справі № 595/290/17-ц, від 03 лютого 2021 року у справі № 333/36/18.
Крім того, паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем 08 листопада 2021 року, містить також умови одночасно декількох типів кредитного продукту, отже безспірно не свідчить про погодження всіх істотних умов договору укладеного з відповідачем, в тому числі щодо сплати відсотків.
Стаття 9 Закону України «Про споживче кредитування» визначає інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.
До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.
Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 дійшла такого висновку: «під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту».
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, слід зробити висновок, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом стягнення з боржника фактично отриманої суми кредитних коштів.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором слідує, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором станом на 25 січня 2026 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 124853,4 гривень, яка складається з: 97171,50 гривень - заборгованість за тілом кредиту 27681,90 гривень - заборгованість за простроченими відсотками, погашено заборгованості за поточним тілом кредиту – 479617,01 гривень, погашено заборгованості по нарахованим відсоткам – 7217,52 гривень.
При цьому до суду не надано відомостей щодо типу виданих позичальнику карток, а з наданих документів суд позбавлений можливості визначити який саме розмір процентної ставки погодженої сторонами та застосовувався до позичальника за договором від 08 листопада 2021 року, оскільки у заяві від 08 листопада 2021 року визначено різний розмір ставки до двох різних типів карток, у паспорті кредиту від 08 листопада 2021 року зазначено різний розмір процентної ставки для різних типів карток, інформації щодо типу виданої відповідачу картки матеріали справи не містять. Виписку по рахунку та розрахунок заборгованості, на які в позовній заяві посилається позивач щодо розміру процентної ставки, суд не може вважати беззастережним доказом на підтвердження узгодження сторонами процентної ставки.
Аналізуючи відомості наданої позивачем виписки про рух коштів по картці відповідача від 08 листопада 2021 року, суд зазначає, що АТ КБ «Приватбанк» неправомірно та безпідставно здійснило списання процентів за кредитом за спірним кредитним договором за період з 01 лютого 2022 року по 01 січня 2026 року на загальну суму 7217,52 гривень, що відображено у виписці у графі «деталі операції». Сплата відповідачем процентів також підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором.
Отже, суд висновує про необхідність зарахування сплачених відповідачем коштів на рахунок погашення відсотків за користування кредитом в сумі 7217,52 гривень, на погашення заборгованості за тілом кредиту, зменшивши суму заборгованості за тілом кредиту (97171,50 гривень) за рахунок протиправно списаних банком відсотків (7217,52) з 97171,50 гривень до 89953,98 гривні (97171,50 – 7217,52 = 89953,98), які підлягають стягненню з відповідача.
З огляду на вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за договором, укладеним 08 листопада 2021 року в розмірі 89953,98 гривні, яка складається з заборгованості за тілом кредиту.

Щодо судових витрат

Згідно платіжної інструкції № ZZ423B2H7H від 03 лютого 2026 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 гривень.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Звертаючись до суду з позовом, АТ КБ «Приватбанк» пред`явило вимогу майнового характеру (стягнення заборгованості за кредитним договором) на суму (ціну позову) 124853,40 гривень, тоді як суд виснував про часткове задоволення заявлених вимог на суму 89953,98 гривень, що становить 70,05 % від ціни позову.
За наведених обставин та відповідно до вимог статей 133, 137, 141 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1918,26 гривень (2662,40 х 70,05 % : 100).
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 10,12,13,81,89,133,141,259,279,263-265,280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 08 листопада 2021 року у розмірі 89 953 (вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) гривні 98 (дев`яносто вісім) копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1918 (одна тисяча дев`ятсот вісімнадцять) гривень 26 (двадцять шість) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Відповідач, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», код ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.В. Бобко