Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.06.2026  	Справа №607/3776/26 Провадження №2-а/607/178/2026	

місто Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
 
головуючого судді Герчаківської О. Я.,
 
за участі секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,
представника позивачки, адвокатки Різник Г. А.,    
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 266/1 від 09 лютого 2026 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови № 266/1 від 09 лютого 2026 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_3 № 266/1 від 09 лютого 2026 року директора ПП «Роял Еко Бокс» ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Згідно постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 № 266/1 від 09 лютого 2026 року, директор підприємства не подала до територіального центру відомості про наявність та технічний стан транспортних засобів і техніки, а також про громадян які працюють на підприємстві на таких транспортних засобах у встановлений Положенням період. З огляду на вказане, відповідач помилково прийшов до переконання, що має місце порушення Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Положення про військово-транспортний обов`язок, затверджений Постановою КМУ від 28 грудня 2000 року № 1921.
ОСОБА_1 не погоджується із інкримінованим її правопорушенням, що передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вважає, що постанова винесена без врахування пояснень та доказів наданих позивачкою. В оскаржуваній постанові не конкретизовано суть адміністративного правопорушення, місце його вчинення. Відповідачем не зазначено, які саме дії та у які строки мав вчинити позивач, але не вчинив.
Під час розгляду справи в ІНФОРМАЦІЯ_4 посадовими особами не було взято до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що обов`язок нею був виконаний та докази, які були надані позивачем, а саме: супровідний лист за вихідним номером 03/1 від 03 грудня 2025 року із додатком та доказами відправлення листом.
Також відповідачем було порушено процедуру розгляду справи, ОСОБА_1 не було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, про що свідчить відсутність підпису позивачки у оскаржуваній постанові.
Підсумовуючи викладене, позивачка ОСОБА_1 просить визнати протиправною та скасувати Постанову № 266/1 від 09 лютого 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Ухвалою судді від 04 березня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови № 266/1 від 09 лютого 2026 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП залишено без руху.
01 квітня 2026 року судом зареєстрована заява ОСОБА_1 про долучення квитанції про сплату судового збору.
Ухвалою судді від 02 квітня 2026 року відкрито провадження в адміністративній справі за ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови № 266/1 від 09 лютого 2026 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
20 квітня 2026 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області зареєстровано відзив на адміністративний позов, поданий ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому представник відповідача просить відмовити у задоволені позову в повному обсязі, виходячи з наступного.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1921 від 20 грудня 2000 року (із змінами) затверджено Положення про військово-транспортний обов`язок (далі - Положення), дія якого поширюється на центральні органи виконавчої влади, інші державні органи, місцеві держадміністрації, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації незалежно від форми власності, а також громадян - власників транспортних засобів.
Виконання військово-транспортного обов`язку передбачене пунктами 6-29 Положення. Так, відповідно до п. 15 Положення, керівники підприємств, установ та організацій подають територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки щороку до 20 червня та 20 грудня інформацію про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також про громадян, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях на таких транспортних засобах і техніці, за формою згідно з додатком 1. Інформація про наявність водних транспортних засобів та їх технічний стан подається за формою та у порядку, що встановлені Міноборони разом з Мінінфраструктури.
Відповідно до Плану проведення перевірок стану військового обліку громадян України в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, установах та організаціях, розташованих на території Тернопільського району, розпорядженням начальника Тернопільської районної адміністрації від 14 січня 2026 року № 10/01-01 «Про стан військового обліку на території Тернопільського району у 2025 році та завдання на 2026 рік» (зі змінами від 04 лютого 2026 року №23/01-01), проведено перевірку стану військового обліку на підприємстві ПП «Роял Еко Бокс».
Під час перевірки з`ясовано, що керівником ПП «Роял Еко Бокс» ОСОБА_1 не подано у встановлений законом строк (до 20 грудня) відомості про наявність та стан транспортних засобів, техніки та закріплених за ними громадян, згідно форми, затвердженої додатком 1, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 1921 від 20 грудня 2000 року. Пунктом 15 Положення встановлено, що керівники підприємств установ та організацій подають територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки щороку до 20 червня та 20 грудня зазначену інформацію. Вказані факти відображені у Протоколі про адміністративне правопорушення № 266 від 06 лютого 2026 року, складеного за результатами перевірки вказаного підприємства.
Позивач не погоджується з вказаним протоколом, і в якості доказу до позовної заяви долучає копію листа підприємства вих. № 03/1 від 03 грудня 2025 року та Додаток 1 до нього.
Разом з тим, проведеною перевіркою встановлено, що згідно даних обліку вхідної кореспонденції ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості щодо отримання листа, підписаного керівником ПП «Роял Еко Бокс» Марушечко Т. В. за вих. № 03/1 від 03 грудня 2025 року, відсутні. Як доказ, позивачем долучено копію квитанції, яка на думку відповідача засвідчує факт купівлі поштових марок, а не відправлення кореспонденції, так як відсутній номер (трекінг) відправлення, назва отримувача кореспонденції, і, як наслідок, неможливо відслідкувати шлях надходження листа адресатові.
В порушення пункту 15 Порядку, у Додатку 1 даного листа не відображені відомості, зокрема передбачені п. 6 (наявність металевої тари та заправного інвентаря ), п. 7 (ремонтні можливості підприємства, установи, організації), інформація про наявність водіїв (операторів, машиністів), які працюють на підприємстві.
09 лютого 2026 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та винесено постанову № 266/1 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн. Копію постанови вручено позивачеві під підпис. Таким чином, твердження ОСОБА_1 , що вона була позбавлена можливості ознайомитись з матеріалами справи, надати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви, користуватись юридичною допомогою адвоката не відповідає фактичним даним.
Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокатка Різник Г. А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів викладених у позовній заяві, просила задовольнити їх в повному обсязі.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справ був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомляв, що не перешкоджає суду вирішувати спір по суті.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, що передбачено ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України).
Отож, судом встановлено наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, а саме з наказу № 02102020-1 ПП «Паперовий Продукт», код ЄДРПОУ 39728492, з 02 жовтня 2020 року ОСОБА_1 приступила до виконання обов`язків директора.
Інформації про зміну назви цієї юридичної особи позивачка не надала, однак у вільному доступі в мережі Інтернет наявні відомості про те, що ОСОБА_1 є директором приватного підприємства «РОЯЛ ЕКО БОКС», код ЄДРПОУ 39728492.
За змістом листа ПП «Роял Еко Бокс» за вих. № 03/1 від 03 грудня 2025 року, вказаний лист з додатками надсилався на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 та був зареєстрований в журналі реєстрації вихідної документації цього підприємства за грудень 2025 року.
Згідно квитанції АТ «Укрпошта» від 03 грудня 2025 року, засвідчено придбання марки на суму 40,00 грн.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 06 лютого 2026 року № 266, який було складено стосовно ОСОБА_1 , 06 лютого 2026 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено факт неподання працівниками та керівником ПП «Роял Еко Бокс» відомостей про наявність та технічний стан транспортних засобів техніки, а також громадян які зараховані та працюють на підприємстві в установі та організації на таких транспортних засобах і техніці у встановлений законом термін.
У змісті протоколу також зазначено про те, що ОСОБА_1 не надавала пояснення. 
Постановою по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (вчинення правопорушення в особливий період) № 266/1 від 09 лютого 2026 року, Т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_2 , за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 06 лютого 2026 року №266, які описано вище, постановив визнати громадянку ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накласти штраф в розмірі 34 000,00 грн.
Не погодившись із прийнятим рішенням, позивачка оскаржила постанову до суду та просить її скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
За встановлених обставин, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального та процесуального права.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.
Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Згідно з ч. 1-3 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення і скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-УІІІ (далі – Закон № 389-УІІІ).
У розумінні ст. 1 Закону № 389-УІІІ, воєнним станом вважається особливий правовий режим, що вводиться в Україні або ж в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Згідно із Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 24 лютого 2022 року, оголошується та проводиться загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували станом на дату винесення оскаржуваної позивачем постанови, та продовжують існувати на час розгляду справи № 607/3776/26).
Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року і на даний час в Україні діє особливий період.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25 березня 1992 року.
Частина 1 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вимогами Положення про військово-транспортний зв`язок, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 1921 від 28 грудня 2000 року, визначено порядок виконання військово-транспортного обов`язку для задоволення потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецзв`язку та Держспецтрансслужби на особливий період транспортними засобами і технікою усіх типів і марок вітчизняного та іноземного виробництва, їх повернення під час демобілізації та компенсації шкоди, завданої транспортним засобам і техніці внаслідок їх залучення під час мобілізації.
Дія цього Положення поширюється на центральні органи виконавчої влади, інші державні органи, місцеві держадміністрації, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації незалежно від форми власності, а також громадян - власників транспортних засобів.
Згідно п. 15 цього Положення керівники підприємств, установ та організацій подають територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки щороку до 20 червня та 20 грудня інформацію про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також про громадян, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях на таких транспортних засобах і техніці, за формою згідно з додатком 1.
З відкритих джерел в мережі Інтернет, на що суд звертав увагу вище, вбачається, що позивач є директором ПП «Роял Еко Бокс».
Відповідно до п. 8 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, організація військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях покладається на відповідних керівників.
Обов`язки з ведення військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях покладаються на працівників служби персоналу, служби управління персоналом (далі - служба персоналу).
У разі відсутності штатної одиниці служби персоналу обов`язки з ведення військового обліку покладаються на особу, яка веде облік працівників в державному органі, органі місцевого самоврядування, на підприємстві, в установі, організації.
Працівники з питань мобілізаційної роботи або мобілізаційних підрозділів (за наявності) безпосередньо організовують роботу з бронювання військовозобов`язаних та контролю за станом ведення військового обліку.
ОСОБА_1 не заперечує свого обов`язку, який полягає в організації та веденні військового обліку на підприємстві ПП «Роял Еко Бокс».
Письмової інформації про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також про громадян, які працюють на підприємстві на таких транспортних засобах і техніці у строк до 20 грудня 2025 року позивач відповідачу не подала, а тому оспорювана постанова у справі про адміністративне правопорушення про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, є законною та обґрунтованою.
Суд не приймає до уваги твердження позивача з приводу того, що за вих. № 03/1 від 03 грудня 2025 року нею надсилалася ІНФОРМАЦІЯ_4 описана судом вище інформація, оскільки відсутні відомості про реєстрацію відправлення поштової кореспонденції засобами поштового зв`язку чи відмітки самого відповідача про отримання такого листа. 
Щодо доводів позивачки, що при винесенні оскаржуваної постанови її доводи не були враховані, слід зауважити що зі змісту протоколу та оскаржуваної постанови не вбачається, що ОСОБА_1 надавала свої пояснення та долучала документи. 
Таким чином, суд вважає, що в даному випадку факт вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, за яке її притягнуто до відповідальності, підтверджується належними і допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП та ст. ст. 73, 74 КАС України. 
Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 приступила до виконання обов`язків директора ПП «Роял Еко Бокс» у жовтні 2020 року, воєнний стан в Україні введено з лютого 2022 року, а відтак позивачка була обізнана про свій обов`язок надавати відповідачу письмову інформацію про наявність транспортних засобів і техніки, їх технічний стан, а також про громадян, які працюють на підприємстві на таких транспортних засобах і техніці у строк до 20 грудня 2025 року.
Покликання ОСОБА_1 на те, що їй не було роз`яснено права, про що відсутній запис у відповідній графі оспорюваної постанови не є свідченням того, що таке процедурне порушення мало місце, адже при складенні протоколу про адміністративне правопорушення 06 лютого 2026 року, позивачку було ознайомлено зі змістом ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. 
Суд наголошує, що відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 640/11468/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 5 липня 2022 року у справі № 522/3740/20, від 27 вересня 2022 року у справі № 320/1510/20, від 3 жовтня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 1 листопада 2022 року у справі № 640/6452/19 та від 18 січня 2023 року у справі №500/26/22. Крім того Верховний Суд у постанові від 16 березня 2023 року по справі №400/4409/21 зазначив, що визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, яке спрямоване на захист суспільних інтересів, внаслідок застосування судами надмірного формалізму може призвести до таких наслідків, як, зокрема нанесення суттєвої шкоди суспільним інтересам або уникнення правопорушником обов`язку виконувати або дотримуватися законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.
За наведених вище обставин, суд доходить до переконання, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови № 266/1 від 09 лютого 2026 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, слід відмовити.
На підставі ст.ст. 7, 9, 210-1, 245, 247, 251, 258, 268, 279, 280, 288, 289 КУпАП, та керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 20, 70, 72–77, 122, 242, 244–246, 257, 271, 286 КАС України, ст.ст. 62, 63 Конституції України, суд,
У Х В А Л И В :
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 266/1 від 09 лютого 2026 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач:  ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення суду складено 22 червня 2026 року.

Головуючий суддя        О. Герчаківська