Справа № 603/699/25
Провадження №2/603/70/2026
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Гудкової Ю. Г.,
секретар судового засідання Сандалюк О. В.,
за відсутності сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі – ТОВ «Споживчий центр») звернулося до Монастириського районного суду Тернопільської області із позовом, у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 13.07.2024-100000942 від 13.07.2024 року у розмірі 5750,00 грн.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 13.07.2024 року із ОСОБА_1 укладено договір, на підставі якого йому надано кредит у розмірі 5000,00 грн строком на 98 днів із встановленням плати за користування кредитними коштами у розмірі 1,35 % у день. За умовами цього договору відповідач також зобов`язався сплатити комісію за надання кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту, що становить 750,00 грн. Внаслідок порушення ОСОБА_1 умов вказаного кредитного договору, на день подання позовної заяви загальний розмір заборгованості відповідача становив 14 865,00 грн. В подальшому представник позивача звернувся до суду із заявою про зменшення позовних вимог до 5750,00 грн, що становить розмір заборгованості за тілом кредиту та комісії за надання кредиту. На підставі наведеного позивач просив стягнути з ОСОБА_1 зазначений розмір заборгованості, а також судові витрати у справі. 
Ухвалою суду від 08.04.2026 року задоволено клопотання відповідача та поновлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
Протокольною ухвалою від 23.04.2026 року прийнято заяву представника позивача про зміну предмета спору шляхом зменшення позовних вимог.
У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 визнав позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» частково, а саме у розмірі 5000,00 грн, що становить заявлений розмір заборгованості за тілом кредиту. Водночас вказав, що нараховані за цим кредитним договором відсотки та штрафні санкції не підлягають стягненню у силу п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Так, з 03.10.2022 року до 18.12.2024 року він перебував на військовій службі у зв`язку з мобілізацією, а тому на час укладення кредитного договору та впродовж строку виконання його умов на нього поширювалися відповідні пільги, передбачені зазначеним Законом. 
Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» у судове засідання не з`явився, у заяві про зменшення позовних вимог просив розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника.

Суд установив такі обставини. 
13.07.2024 року ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавець) і ОСОБА_1 (позичальник) шляхом акцептування відповідачем пропозиції ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), обрання у заявці конкретних умов кредитування та їх схвалення кредитодавцем, в електронній формі із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором уклали кредитний договір № 13.07.2024-100000942. 
Зі змісту п. п. 2.1–2.2.3 пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти) від 13.07.2024 року видно, що зазначений електронний кредитний договір складається з таких електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиція про укладення договору (оферта), розміщена на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також в особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитодавця та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.
За умовами п. 3.1 пропозиції про укладення вищевказаного кредитного договору (оферти) кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. 
У п. 3.3 оферти визначено, що дата надання кредиту, сума кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення кредиту, проценти за користування кредитом та графік платежів встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною цієї оферти. 
Так, у п. п. 1–5, 8–9 зазначеної заявки передбачено такі умови кредитування: дата надання/видачі кредиту – 13.07.2024 року; сума кредиту – 5000,00 грн; строк, на який надається кредит – 98 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту – 18.10.2024 року; процентна ставка – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,35 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит; комісія, пов`язана з наданням кредиту, – 15 % від суми кредиту, що дорівнює 750,00 грн; графік платежів за договором, що передбачає сім чергових платежів. 
У п. 17 заявки, окрім того, передбачено сплату неустойки у розмірі 50,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. 
В абз. 6 заявки зазначено реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів за цим та наступними договорами – 5168-74ХХ-ХХХХ-5689. 
Згідно з абз. 3 відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 13.07.2024-100000942 (кредитної лінії) ОСОБА_1 підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) вищевказану пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 13.07.2024-100000942 від 13.07.2024 року, з якими він попередньо уважно ознайомився. 
До вищевказаного договору також долучено інформаційне повідомлення позичальника ОСОБА_1 , яке відповідач підписав за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а також скриншот із сайту Національного банку України щодо здійснення ідентифікації ОСОБА_1 за допомогою системи BankID. 
Зі змісту відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» (далі – ТОВ «УПР») № 3-3012 від 30.12.2024 року видно, що ТОВ «УПР» надає послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків. На виконання укладеного між позивачем і ТОВ «УПР» договору на переказ коштів № ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 року ТОВ «УПР» 13.07.2024 року перерахувало кошти на суму 5000,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 за кредитним договором № 13.07.2024-100000942.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 13.07.2024-100000942 від 13.07.2024 року у ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором була заборгованість у розмірі 14 865,00 грн, з яких 5000,00 грн – основний борг, 6615,00 грн – заборгованість за відсотками, 750,00 грн – комісія, 2500,00 грн – неустойка. Зі змісту цього розрахунку також видно, що проценти по кредиту нараховані в період з 13.07.2024 року до 18.10.2024 року.

Згідно з довідкою № 6/1292 від 19.10.2022 року, виданою ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 був призваний на військову службу під час мобілізації і 03.10.2022 року направлений для проходження військової служби у військову частину. 
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) № 280-РС від 18.12.2024 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас. 
Вищевказане також підтверджується фотокопією військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 22.09.2022 року. 
Окрім того, 17.04.2024 року ОСОБА_1 видано посвідчення учасника бойових дій серії № НОМЕР_4 .

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» слід задовольнити з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до правил ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, що передбачено ч. 2 ст. 1054 ЦК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України). 
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, що передбачено абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України.
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі – Закон № 675-VIII).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з правилами абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону № 675-VIII, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону № 675-VIII).
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. 
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до правил ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Згідно з приписами ч. 4 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Пунктом 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (тут і надалі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України (далі - військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів), Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей. 
Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 13.07.2024-100000942 від 13.07.2024 року у розмірі 5750,00 грн, що відповідає заборгованості за тілом кредиту та комісії, пов`язаної з наданням кредиту. 

Щодо судових витрат позивача суд зазначає таке. 
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. 
Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, у яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». 
У ст. 22 цього Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» необхідно враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
З огляду на зазначене, враховуючи предмет і підстави позову, оскільки ця справа не стосується захисту прав відповідача (у розумінні положень ст. ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), підстави для застосування п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відсутні. 
Отже, суд приходить висновку, що у силу вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» слід стягнути 2422,40 сплаченого судового збору. 
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 141, 223, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 205, 207, 526, 610-612, 625-628, 638, 639, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, суд 

у х в а л и в:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 13.07.2024-100000942 від 13.07.2024 року у розмірі 5750 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 (сорок) коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ, код ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .
Повне рішення суду складено 29.04.2026 року. 

Головуючий суддя Ю. Г. Гудкова