Пересипський районний суд міста Одеси Справа № 523/1777/26
Провадження №1-кп/523/1214/26
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
 
11.05.2026 року м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , 
 
за участю: 
 
секретаря ОСОБА_2 ,
 
прокурора Пересипської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 ,
 
захисника – адвоката ОСОБА_4 ,
 
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження №12025163490000659 від 17 жовтня 2025 року із звинувачення,
 
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої, неофіційно працевлаштованої, засудженої:
 
- вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2020 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, звільненої від його відбування з іспитовим строком 2 роки;
 
- вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 31 травня 2022 року за ч.1 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки і 6 місяців, звільненої 12 грудня 2024 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;
 
- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2026 року за вчинення 11 січня 2026 року злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 5 років, звільнена від його відбування з іспитовим строком 1 рік;
 
зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.338 КК України,

в с т а н о в и в:

О 14 годині 44 хвилини 14 жовтня 2025 року ОСОБА_5 , достовірно знаючи про запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнний стан, дія якого була неодноразово продовжена іншими Указами Президента України, затвердженими відповідними їм Законами України, діючи з прямим умислом на публічну наругу над Державним Прапором України, в умовах введеного в Україні воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та засади моральності, протиставивши себе встановленому законом порядку співжиття в демократичному суспільстві та державі, наблизилася до входу в супермаркет «Копійка», за адресою: м. Одеса, вул. Долинська, буд.№33, над яким було розміщено піднятий Державний Прапор України, та зважаючи на те, що він був встановлений на висоті, вищий за її зріст, стала на урну для сміття, зняла прапор зі стяготримача, після чого, в присутності випадкових перехожих, публічно пройшла декілька метрів до бокового входу до супермаркету, де викинула Державний Прапор України в урну для сміття.

Обвинувачена вину у вчиненому визнала повністю та показала, що у вищевикладені час і місці вона, вважаючи, що встановлений на фасаді Державний Прапор України брудний та пошкоджений, вирішила його зняти, задля чого встала ногами на урну, вийняла прапор із стяготримача, віднесла його разом із древком і поставила поруч з іншою урною для сміття. Про вчинене жалкує.

Отримавши показання обвинуваченої, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманим захисником та обвинуваченою, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів на доведення вини ОСОБА_5 у вміненому їй діянні.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_5 дій, які полягали в тому, що вона, о 14 годині 44 хвилини 14 жовтня 2025 року, достовірно знаючи про запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України воєнний стан, дія якого була неодноразово продовжена іншими Указами Президента України, затвердженими відповідними їм Законами України, діючи з прямим умислом на публічну наругу над Державним Прапором України, в умовах введеного в Україні воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та засади моральності, протиставивши себе встановленому законом порядку співжиття в демократичному суспільстві та державі, наблизилася до входу в супермаркет «Копійка», за адресою: м. Одеса, вул. Долинська, буд.№33, над яким було розміщено піднятий Державний Прапор України, та зважаючи на те, що він був встановлений на висоті, вищий за її зріст, стала на урну для сміття, зняла прапор зі стяготримача, після чого, в присутності випадкових перехожих, публічно пройшла декілька метрів до бокового входу до супермаркету, де викинула Державний Прапор України в урну для сміття.

Зазначені дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.338 КК України, як публічна наруга над Державним Прапором України.

При призначенні ОСОБА_5 суд констатує про відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Суд також враховує дані про ОСОБА_5 як про особу, яка має незняту та непогашену судимість, показує про неофіційне працевлаштування в якості прибиральниці, в даний час не перебуває на спеціалізованих обліках в медичних установах, посередньо характеризується за місцем проживання, в період часу вчинення інкримінованого злочину не страждала на хворобливий психічний розлад, проте виявляла психічні порушення у вигляді «психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання наркотиків та інших психоактивних речовин, синдром залежності», які не позбавляли її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.
На підставі викладеного, з урахуванням особи винуватої, тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого діяння, а також позиції прокурора, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до останньої необхідно застосувати положення ст.ст.75,76 КК України, а також звільнити її з під-варти в залі суду.

Долю долученого до матеріалів кримінального провадження речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд, 

у х в а л и в:

 
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.338 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч.4 ст.70 цього ж кодексу шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено цим вироком, більш суворим покаранням, що призначене вироком Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2026 року за вчинення 11 січня 2026 року злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_5 в строк відбутого покарання час її перебування в якості затриманої в даному кримінальному провадженні 11 травня 2026 року, у співвідношенні відповідності одного дня затримання одному дню позбавлення волі.
Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Затриману ОСОБА_5 – звільнити з під варти в залі суду.
Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів:
- Державний Прапор України – повернути (вважати повернутим) володільцю;
- диск із відеозаписом події – зберігати в матеріалах досудового розслідування.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд м. Одеси впродовж 30 днів з дня його проголошення. 
Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1