ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/16729/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Плахтій Н.Б.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» (далі - ТОВ «777 Трейдінг Груп», позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі - відповідач, митниця) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000206/2 від 19.08.2025. 
В обґрунтуванням позовних вимог позивач зазначає, що 08.08.2025 між ТОВ «777 Трейдінг Груп» (покупець) та Womy equipment supply B.V. (Нідерланди) (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №0808nl, відповідно до якого продавець зобов`язався поставити і передати у власність позивача товар – автобуси VDL: XMGDE02FS0H015902, XMGDE02FS0H015904, а покупець прийняти та оплатити їх на умовах, визначених у контракті. Загальна сума контракту становить 6000,00 Євро. Ціна однієї одиниці 3000,00 Євро.
Оплата за контрактом проведена в повному обсязі відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №89 від 03.12.2025.
Відповідно до інвойса №10250826 від 12.08.2025 Womy equipment supply B.V. (Нідерланди) поставлено автобус VDL – XMGDE02FS0H015904.
З метою здійснення митного оформлення товару в режимі імпорту 18.08.2025 декларантом ТзОВ «777 Трейдінг Груп» в порядку електронного декларування подано до Волинської митниці митну декларацію №25UA205050031887U3 з описом товару «Автобус міський, що був у використанні: марка згідно з довідником – VDL BERKHOF, модель згідно з довідником – AMBASSADOR 200, (кузов, шасі, рама) №XMGDE02FS0H015904, загальна кількість місць, включаючи водія - 41 місце, загальна к-сть стоячих - 42 місця, для людей з обмеженими можливостями - 1 місце, призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, тип двигуна – дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна - 6693см.куб, номер двигуна – невизначений, потужність - 160kw, колісна формула - 4х2, календарний рік виготовлення – 2007, модельний рік виготовлення - 2007. Країна виробництва (NL), Торгівельна марка «VDL»».
У вказаній декларації митна вартість товару визначена за основним – першим методом, а саме на основі ціни товару з урахуванням коригування відповідно до п.10 ст.58 МК України на суму понесених витрат на транспортування товару.
На підтвердження обґрунтованості заявленої в митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант разом з декларацією надав митному органу пакет документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості товару.
Однак, незважаючи на надання ТОВ «777 Трейдінг Груп» повного пакету документів, який виключає будь-які сумніви щодо митної вартості товару, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів Волинською митницею не було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів та 19.08.2025 декларанту надійшло повідомлення від митного органу про необхідність надання додаткових документів.
Позивач вказує, що повідомлення митниці не відповідає положенням статей 53, 54 МК України, зокрема митним органом не вказано, які складові митної вартості необхідно підтвердити шляхом надання витребуваних документів, не визначені обставини, які зумовили витребування додаткових документів, не обґрунтовано сумнівів щодо можливості обчислити числові значення митної вартості на підставі поданих документів.
Волинською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000206/2 від 19.08.2025 у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком.
Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, згідно раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, а саме: товар 1 – на рівні 6350 Євро/од (МД від 01.08.2025 №UA101020/2025/025810).
Відповідно до частини восьмої статі 55 МК України позивач заявою від 09.10.2025 направив митному органу додаткові документи та пояснення, однак отримав відповідь, якою відмовлено у скасуванні рішення про коригування митної вартості товарів №7.3-2/15-02/14/12173 від 13.10.2025.
Позивач вважає, що зауваження, які вказані в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, були зроблені без будь-якого аналізу змісту наданих до митного оформлення документів та направлених на вимогу митного органу додаткових документів.
Також зазначає, що митним органом при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не було спростовано контрактну ціну оцінюваного товару, об`єктивну можливість і спроможність декларанта визначити на підставі наданих документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за правилами визначеними у спи 58 МК України.
Митниця не підтвердила належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих декларантом документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За таких умов позивач вважає оскаржуване рішення про коригування митної вартості №UA205050/2025/000206/1 від 19.08.2025 необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам МК України і підлягає скасуванню.
З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою суду від 05.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.47).
Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с.50-58) позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що у відповідності до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, статті 257 МК України 18.08.2025 для митного оформлення товару декларантом в інтересах ТзОВ «777 Трейдінг Груп» подано МД №25UA205050031887U3 на товар: «Автобус міський, що був у використанні». Митну вартість вказаного т/з визначено за основним методом – за ціною договору (контракту).
Разом з МД №25UA205050031887U3 подано перелік документів, визначених в графі 44 МД, згідно Класифікатору документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій».
Під час здійснення митного контролю за правильністю визначення митної вартості товару з врахування поданих у вказаних цілях разом з МД документів було встановлено розбіжності, відтак у митного органу виникли сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товарів, а саме:
- згідно рахунка-фактури №10250826 від 12.08.2025 для підтвердження господарської операції купівлі-продажу товару не подано банківські платіжні документи, що стосуються товару (за наявності, навіть часткову оплату/передоплату);
- відповідно п.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 08.08.2025 №0808nl (далі – Контракт) терміни відправки товару затверджуються додатково, проте жодної інформації щодо термінів поставки не надано до митного оформлення;
- пунктом 6 контракту передбачено, що товари, які поставляються за контрактом, вважаються зданими Продавцем і прийнятими Покупцем після передачі ТЗ та документів на нього представнику. Перелік документів визначається видом операції. В даному випадку здійснюється купівля продаж товару, а отже передача транспортного засобу та документів повинні бути належним чином підтвердженні. Загальноприйнятими документами передачі є Акти приймання-передачі ТЗ, розписки про отримання, транспортні накладні, довіреності або накази, проте декларантом не надано жодного документального підтвердження, що передбачається п.6 Контракту;
- відповідно до калькуляції від 18.08.2025 зазначені витрати на доставку в сумі 47100 грн, в тому числі по маршруту Zevenbergen (Нідерланди) – Ягодин (Україна) в сумі 45390 грн та по маршруту Ягодин – Ковель в сумі 1710 грн. Незрозуміло, за яким критерієм керувалися під час саме такого поділу понесених витрат, адже документального підтвердження для здійснення числового розрахунку понесених прямих та непрямих транспортних витрат (чеків, квитанцій, бухгалтерських документів тощо) не подано. Також не надано інформації щодо маршруту транспортування товару (місце завантаження/розвантаження), так як місцем доставки товару згідно калькуляції від 18.08.2025 вказано Ковель, а місцем реєстрації ТОВ «777 Трейдінг Груп» є м.Луцьк. Між даними містами орієнтовно відстань становить 75 км, а отже витрати, вказані в калькуляції, можуть бути неостаточними.
У зв`язку із наявністю розбіжностей в поданих до митного оформлення документах декларанту запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи.
Декларант відмовився від надання додаткових документів, про що зазначено в листі від 19.08.2025 б/н.
Неподання позивачем витребуваних документів зумовило неможливість застосування митним органом основного методу визначення митної вартості та виникнення у відповідача права на коригування митної вартості шляхом застосування другорядних методів визначення митної вартості.
Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС. Рівень митної вартості становить 6350 Євро/од (МД від 01.08.2025 №№UA101020/2025/025810).
Товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статі 55 МК України, про що свідчить митна декларація №25UA205050031999U3 від 19.08.2025.
З огляду на вищевказане, представник відповідача вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим, просив у задоволенні позову відмовити повністю.
У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги з підстав, що є аналогічними доводам позовної заяви (а.с.113-115).
Інші заяви по суті справи не надходили.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.
08.08.2025 між позивачем ТОВ «777 Трейдінг Груп» (покупець) та Womy equipment supply B.V. (Нідерланди) (продавець) укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №0808nl (а.с.13-16), за умовами якого продавець зобов`язується поставляти товар - автобуси VDL: XMGDE02FS0H015902, XMGDE02FS0H015904, а ТОВ «777 Трейдінг Груп» прийняти та оплатити їх на умовах, визначених у цьому контракті. Валютою платежу за цим контрактом є Євро. Загальна суму контракту становить 6000 Євро. Ціна однієї одиниці транспортного засобу становить 3000 Євро (п.2 Контракту). 
Нормами пункту 3 контракту визначено, що умови поставки - EXW Zevenbergen, 4761 RK Netherlands відповідно до правил Інкотермс в редакції 2010 року. У день відвантаження продавець сповіщає про це покупця. У день отримання товару покупець сповіщає про це продавця. Товар супроводжується наступними документами: технічною документацією на транспортний засіб, технічним паспортом на транспортний засіб, комерційним інвойсом, сертифікат Євро 1, експортна декларація та іншими документами за запитом покупця. Термін відправки товару затверджується додатково.
Відповідно до пункту 5 контракту оплата здійснюється безготівковим розрахунком на валютний рахунок продавця, шляхом оплати з розрахункового рахунку покупця. Форма оплати – післяоплата – відстрочка платежу – 08.11.2025. Усі банківські накладні витрати в країні покупця несе покупець, усі інші банківські витрати несе продавець.
Товари, поставлені за контрактом, вважаються зданими продавцем і прийнятими покупцем після передачі транспортного засобу та документів на нього представнику покупця (пункт 6 контракту).
Відповідно до інвойсу №10250826 від 12.08.2025 продавець поставив позивачу товар – автобус - VDL AMBASSADOR, vin XMGDE02FS0H015904, вартістю 3000 Євро (а.с.17, переклад а.с.28).
З метою митного оформлення імпортованого товару 18.08.2025 декларант ТОВ «777 Трейдінг Груп» подав до Волинської митниці електронну митну декларацію, якій присвоєно номер №25UA205050031887U3 (а.с.27-28, 62) на товар: «Автобус міський, що був у використанні: марка згідно з довідником – VDL BERKHOF, модель згідно з довідником – AMBASSADOR 200, (кузов, шасі, рама) №XMGDE02FS0H015904, загальна кількість місць, включаючи водія - 41 місце, загальна к-сть стоячих - 42 місця, для людей з обмеженими можливостями - 1 місце, призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, тип двигуна – дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна - 6693см.куб, номер двигуна – невизначений, потужність - 160kw, колісна формула - 4х2, календарний рік виготовлення – 2007, модельний рік виготовлення - 2007. Країна виробництва (NL), Торгівельна марка «VDL» (графа 31 МД). Митну вартість визначено за першим методом (за ціною договору) на рівні 3000 Євро. До митної вартості також додано витрати на транспортування.
Разом з митною декларацією позивачем до митного органу було подано також передбачений МК України перелік документів, на підставі яких товар був придбаний та ввезений на територію України, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №10250826 від 12.08.2025, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 AF01393888 DSL 12/08/2025, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 12.08.2025, калькуляцію транспортних витрат від 18.08.2025, висновок експерта №2213 від 18.08.2025, зовнішньоекономічний договір (контракт) від 08.08.2024 №0808nl, довідку №180825041 від 18.08.2025, фото, експортну митну декларацію країни відправлення №25NL8V9X2MLSMXJDA9 від 12.08.2025 (а.с.13-18, 20, 25-26, 64зворот-73).
19.08.2025 позивачу направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів відповідно до положень статті 53 МК України: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) транспортні (перевізні) документи; 6) банківські платіжні документи, що стосуються товару (за наявності оплати); 7) автотранспортну накладну (за наявності); 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (а.с.63 зворот).
На вимогу митниці декларант відмовився надавати додаткові документи (а.с.70 зворот).
19.08.2025 митний орган за результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до МК України, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів UA205050/2025/000206/2 (а.с.33-34) та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2025/000725 від 19.08.2025 (а.с.35-36), відповідно до якої відмовлено у митному оформленні товарів у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у статті 53 МК України.
У графі 33 оскаржуваного рішення зазначено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх відомостей, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності, а саме:
- згідно рахунка-фактури №10250826 від 12.08.2025 для підтвердження господарської операції купівлі-продажу товару не подано банківські платіжні документи, що стосуються товару (за наявності, навіть часткову оплату/передоплату);
- відповідно п.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 08.08.2025 №0808nl (далі – Контракт) терміни відправки товару затверджуються додатково, проте жодної інформації щодо термінів поставки не надано до митного оформлення;
- пунктом 6 Контракту передбачено, що товари, які поставляються за контрактом вважаються зданими продавцем і прийнятими покупцем після передачі ТЗ та документів на нього представнику. Перелік документів визначається видом операції. В даному випадку здійснюється купівля продаж товару, а отже передача транспортного засобу та документів повинні бути належним чином підтвердженні. Загальноприйнятими документами передачі є Акти приймання-передачі ТЗ, розписки про отримання, транспортні накладні, довіреності або накази, проте декларантом не надано жодного документального підтвердження, що передбачається п. 6 Контракту;
- відповідно до калькуляції від 18.08.2025 зазначені витрати на доставку в сумі 47100 грн, в тому числі по маршруту Zevenbergen (Нідерланди) – Ягодин (Україна) в сумі 45390 грн та по маршруту Ягодин – Ковель в сумі 1710 грн. Незрозуміло за яким критерієм керувалися під час саме такого поділу понесених витрат, адже документального підтвердження для здійснення числового розрахунку понесених прямих та непрямих транспортних витрат (чеків, квитанцій, бухгалтерських документів тощо) не подано. Також не надано інформації щодо маршруту транспортування товару (місце завантаження/розвантаження), так як місцем доставки товару згідно калькуляції від 18.08.2025 вказано Ковель, а місцем реєстрації ТОВ «777 Трейдінг Груп» є м.Луцьк. Між даними містами орієнтовно відстань становить 75 км, а отже витрати, вказані в калькуляції, можуть бути неостаточними.
У зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару, не містили усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містили розбіжності, декларанту було запропоновано згідно із статтями 53, 54 МК України в 10-ти денний термін надати додаткові документи.
Декларант відмовився від надання вищевказаних документів, про що зазначено в листі від 19.08.2025 б/н.
У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, МК України, вимогами частини шостої статті 54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.
У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта,- митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України згідно раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, а саме: товар 1 – на рівні 6350 Євро/од за МД від 01.08.2025 №101020/2025/025810. За основу для коригування митної вартості товару взято вартість товару «Бувшого у використанні пасажирського автобуса марки VDL BERKHOF, моделі - AMBASSADOR 200, країна походження - EU, календарний рік виготовлення - 2007, модельний рік виготовлення - 2007, технічні характеристики- 6693 см3, 44 місця для сидіння, 34 стоячих місця, кількість місць, призначених для перевезення пасажирів на інвалідних візках - 1, який ввозився з Нідерландів на умовах поставки DAP Житомир Україна, митна вартість якого була заявлена декларантом та визнана митницею за резервним методом, та з урахуванням обсягу партії товару (1 шт). Коригування на обсяг партії, комерційні умови не здійснювалося».
Товар був випущений у вільний обіг відповідно до митної декларації №25UA205050031999U3 від 19.08.2025з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України (а.с.29-30).
09.10.2025 на підставі пункту 8 статті 55 МК України позивач звернувся до відповідача із листами, в яких просив прийняти рішення про визнання митної вартості у відповідності до пункту 9 статті 5 МК України за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (а.с.38-40), та додатково надав наступні документи: копію договору про надання послуг №08-1/08 від 08.08.2025 та акту прийому-передачі №08-1/08 від 18.08.2025 (а.с.21-24).
За результатами розгляду вказаної заяви Волинська митниця листом від 20.10.2025 №7.3-2/15-02/14/12173 повідомила, що рішення про коригування митної вартості №UA205050/2025/000206/2 від 19.08.2025 є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог законодавства та не підлягає скасуванню (а.с.41-44).
Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню митниці, суд зазначає наступне.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.
Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.
Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.
У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.
Разом з тим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.
Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого транспортного засобу (автобуса) за основним методом (за ціною договору (контракту)).
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.
Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).
У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.
Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №10250826 від 12.08.2025, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 AF01393888 DSL 12/08/2025, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 12.08.2025, калькуляцію транспортних витрат від 18.08.2025, висновок експерта №2213 від 18.08.2025, зовнішньоекономічний договір (контракт) від 08.08.2024 №0808nl, довідку №180825041 від 18.08.2025, фото, експортну митну декларацію країни відправлення №25NL8V9X2MLSMXJDA9 від 12.08.2025 (а.с.13-18, 20, 25-26, 64зворот-73).
На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.
Так, контрактом від 08.08.2025 №0808nl, укладеним між ТзОВ «777 Трейдінг Груп» (покупець) та Womy equipment supply B.V. (Нідерланди) визначено предмет, ціну контракту, умови поставки, оплати, здачі і приймання товару (а.с.13-16). 
Відповідно до інвойсу №10250826 від 12.08.2025 продавець поставив позивачу товар – автобус - VDL AMBASSADOR, vin XMGDE02FS0H015904, вартістю 3000 Євро (а.с.17, переклад а.с.28).
Ціна товару в інвойсі №10250826 від 12.08.2025 (3000,00 Євро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД №25UA205050031887U3 від 18.08.2025 (графа 22) (а.с.27-28).
Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містять.
Крім того, суд встановив, що відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №89 від 03.12.2025 позивач сплатив на користь експортера 3000 Євро (а.с.19), у призначенні платежу є посилання на контракт від 08.08.2025 №0808nl, що в свою чергу додатково підтверджує ціну товару.
Однією із підстав для прийняття оскаржуваного рішення слугувало те, що згідно рахунка-фактури №10250826 від 12.08.2025 для підтвердження господарської операції купівлі-продажу товару не подано банківські платіжні документи, що стосуються товару (за наявності, навіть часткову оплату/передоплату)
З приводу вказаного твердження відповідача суд зазначає, що відповідно до умов контракту від 08.08.2025 №0808nl оплата здійснюється безготівковим розрахунком на валютний рахунок продавця, шляхом оплати з розрахункового рахунку покупця. Форма оплати – післяоплата – відстрочка платежу (пункт 5 Контракту).
Як встановлено судом, на момент подання позовної заяви проведена повна оплата, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №89 від 03.12.2025 (а.с.19)
Суд наголошує, що ціна товару - це ціна, зазначена саме відправником у рахунку-фактурі. Лише рахунок-фактура (інвойс) згідно з частиною другою статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару. Вказана в МД №25UA205050031887U3 від 18.08.2025 фактурна вартість товару відповідає тій, що зазначена в інвойсі від 12.08.2025 №10250826. 
В оскаржуваному рішенні також зазначено, що відповідно пункту 3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 08.08.2025 №0808nl терміни відправки товару затверджуються додатково, проте жодної інформації щодо термінів поставки не надано до митного оформлення.
Статтею 53 МК України визначено вичерпний перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості товару та встановлено заборону для митного органу вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. 
Проте, у вказаному переліку відсутній документ щодо термінів поставки.
Щодо твердження митного органу про те, декларантом не надано жодного документального підтвердження, що передбачається пунктом 6 Контракту, а саме актів приймання-передачі ТЗ, розписки про отримання, транспортні накладні, довіреності або накази, суд зазначає наступне.
Так, пунктом 6 контрактом від 08.08.2025 №0808nl передбачено, що товари, поставлені за контрактом, вважаються зданими продавцем і прийнятими покупцем після передачі транспортного засобу та документів на нього представнику покупця. 
Отже, факт прийняття товару підтверджується передачею транспортного засобу та документів на нього представнику покупця.
Та обставина, що товар надійшов до митного оформлення разом із документами на нього є безпосереднім засвідченням факту його передачі і не передбачає подання додаткових документів, які не визначені контрактом.
Відтак доводи в митниці в цій частині є необґрунтованими і такими, що не впливають на митну вартість товару.
В оскаржуваному рішенні також зазначено, що відповідно до калькуляції від 18.08.2025 зазначені витрати на доставку в сумі 47100 грн, в тому числі по маршруту Zevenbergen (Нідерланди) – Ягодин (Україна) в сумі 45390 грн та по маршруту Ягодин – Ковель в сумі 1710 грн. Незрозуміло, за яким критерієм керувалися під час саме такого поділу понесених витрат, адже документального підтвердження для здійснення числового розрахунку понесених прямих та непрямих транспортних витрат (чеків, квитанцій, бухгалтерських документів тощо) не подано. Також не надано інформації щодо маршруту транспортування товару (місце завантаження/розвантаження), так як місцем доставки товару згідно калькуляції від 18.08.2025 вказано Ковель, а місцем реєстрації ТОВ «777 Трейдінг Груп» є м. Луцьк. Між даними містами орієнтовно відстань становить 75 км, а отже витрати, вказані в калькуляції, можуть бути неостаточними.
Надаючи оцінку таким доводам митного органу, суд зазначає наступне.
Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 затверджені Правила заповнення декларації митної вартості. Ці Правила в частині заповнення графи 20 роз`яснюють, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Так, транспортні витрати підтверджені договором про надання послуг №08-1/08 від 08.08.2025 (а.с.21-23), відповідно до пункту 2.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надавати послуги з транспортування автобусу VDL з ідентифікаційним номером VIN: НОМЕР_2 власним ходом, з місця знаходження вантажу за адресою: Zevenbergen (Нідерланди) до пункту його призначення за адресою: місто Ковель, вулиця Володимирська 151, Волинська область, Україна, та актом прийому-передачі до даного договору від 18.08.2025 (а.с.24).
Відповідно до калькуляції витрат по доставці автобуса VDL з VIN: НОМЕР_2 витрати на транспортування за маршрутом Zevenbergen (Нідерланди) - Ковель (Україна) становлять 47100,00 грн, в тому числі по маршруту Zevenbergen (Нідерланди) – Ягодин Україна 45390,00 грн; по маршруту Ягодин – Ковель 1710,00 грн (а.с.20). Калькуляцією також підтверджено, що страхування за рахунок ТОВ «777 Трейдінг Груп» не здійснювалося, розвантажувальні та навантажувальні роботи не проводилися.
Згідно з пунктом 5 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Верховний Суд у постанові від 21.11.2019 у справі №804/9754/15 дійшов правового висновку, відповідно до якого МК України не визначає вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказано, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи).
На думку суду, подані позивачем документи на підтвердження понесення витрат на транспортування є достатніми та повною мірою відповідають вимогам чинного законодавства.
Суд зазначає, що висновок у спірному рішенні про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. Відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.
Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
При вирішенні спору суд керується усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16), за висновками якого митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Між тим принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами (таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі №300/784/24).
Водночас, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
На переконання суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.
Таким чином, підстави вважати, що рішення відповідача №UA205050/2025/000206/2 від 19.08.2025 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому таке рішення, на думку суду, є протиправним.
Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування спірного рішення про коригування митної вартості товарів.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 20.11.2025 №479 (а.с.12).
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000206/2 від 19.08.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» судові витрати в сумі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).
Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю « 777 Трейдінг Груп» (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ковельська, 124, код ЄДРПОУ 44356571);
Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, код ЄДРПОУ ВП 43958385).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій