ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 610/268/23
Номер провадження 22-ц/818/1848/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Візіра О.В.,
представник позивача адвоката Симоненко Д. В.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача адвоката Карабанова О. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2025 року в складі судді Стригуненко В.М. по справі № 610/268/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, набутого подружжям за час шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна, набутого подружжям за час шлюбу.
Позов мотивовано тим, що з 17 липня 2009 року по 22 лютого 2021 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого народились спільні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За період перебування у шлюбі в 2019 році за спільні кошти подружжя придбало транспортний засіб TOYOTA RAV 4, 2018 року випуску, який було зареєстровано за відповідачем.
Вказаним транспортним засобом фактично користується ОСОБА_1 у зв`язку з чим не заперечувала проти присудження на її користь грошової компенсації 1/2 частки цього майна.
Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_2 просила в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на транспортний засіб TOYOTA RAV 4, 2018 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 та стягнути 371373,56 гривень грошової компенсації 1/2 частки вартості вищевказаного об`єкту.
08 січня 2024 року ОСОБА_1 подав відзив, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
Відзив мотивовано тим, що до шлюбу з позивачкою з 2008 року по 2009 рік він мав банківський вклад у розмірі 220598,65 грн, що еквівалентно 28949,95 доларів США. Частина заощаджень в розмірі 15000 доларів США були ним відображена у декларації, інша частина була витрачена на потреби подружжя. Крім того з 2008 року він мав у власності автомобіль марки MITSHUBISHI LANCER X, 2008 року випуску, який 06 лютого 2019 року був проданий за 200000 грн, що також було зазначено у декларації. На початку 2019 року він здійснив конвертацію власних заощаджень у розмірі 15000 доларів США в національну валюту та отримав 405000 грн з урахуванням заробітної плати. Станом на лютий 2019 року він мав грошові кошти у готівковій формі у розмірі 570000 грн. 16 лютого 2019 року перебуваючи у шлюбі з позивачкою, він за власні кошти придбав спірний автомобіль.
Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
В порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнано за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб TOYOTA RAV 4, 2018 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 371 373,56 грн компенсації вартості її частки у вищевказаному об`єкті права спільної сумісної власності подружжя та 3713,74 грн судового збору. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірний транспортний засіб набуто сторонами у шлюбі за спільні кошти, є спільною сумісною власністю подружжя, а тому в порядку поділу спільного майна подружжя підлягає поділу шляхом визнання за відповідачем право власності на автомобіль та стягнення з нього компенсації 1/2 частини вартості майна на користь позивачки.
Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області повернути ОСОБА_2 1703,96 гривень судового збору, переплаченого при поданні позовної заяви за квитанцією від 05 липня 2023 року № 32528798800007270277.
На вказане судове рішення 11 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат– Карабанов Олексій Юрійович, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов залишити без задоволення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що транспортний засіб TOYOTA RAV 4, 2018 року випуску, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 було придбано, в більшій частці за його особисті кошти отримані з продажу майна набутого та кошти збережені до шлюбу, що підтверджено належними доказами, які не було враховано судом першої інстанції.
Для придбання спірного автомобіля 16 лютого 2019 були використано заощадження з його депозиту, що були зняті ще у 2009 році, а також кошти, отримані від продажу старого автомобіля МITSHUBISHI LANCER Х, 2008 року випуску.
Відповідно до відомостей щорічної декларації за 2017 рік він мав грошовий актив у вигляді готівкових коштів у розмірі 15000 доларів США, а його дружина ОСОБА_2 - 4000 доларів США. Із щорічної декларації за 2018 рік вбачається, що у нього у власності перебуває автомобіль MITSHUBISHI LANCER Х, 2008 року випуску, придбаний 15 листопада 2008 року за 147982 грн, він отримав дохід у загальному розмірі - 215511 грн, а також має грошовий актив у вигляді готівкових коштів у розмірі 570000 грн. Відповідно до повідомлення про суттєві зміни за 2019 рік ним 06 лютого 2019 року отримано від іноземного громадянина ОСОБА_5 доходу від відчуження рухомого майна у розмірі 200000 грн. Згідно щорічної декларації за 2019 рік у цьому році він придбав у власність автомобіль TOYOTA RAV 4, 2018 року випуску за 787268 грн, отримавши дохід у загальному розмірі – 243028 грн. 
11 лютого 2026 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення суду залишити без змін.
Відзив мотивовано тим, що ОСОБА_1 не надано до суду належних, допустимих та достатніх доказів набуття спірного транспортного засобу за рахунок його особистих коштів.
До придбання автомобіля «TOYOTA RAV4», р/н НОМЕР_3 у лютому 2019 року сторони майже 10 років перебували у зареєстрованому шлюбі та у них був спільний сімейний бюджет. У період часу з 2010 – по 2018 роки вона працювала на різних посадах та отримувала прибуток. Крім того, батьки подарували грошові кошти у сумі 4000 доларів США, про що зазначено у декларації за 2016 рік. Вказані кошти було внесено у придбання автомобіля «TOYOTA RAV4», р/н НОМЕР_3 .
Зі змісту декларацій та повідомлення про суттєві зміни в майновому стані відповідача ОСОБА_1 , які стороною відповідача долучені до матеріалів справи, не вбачається, що саме особисті грошові кошти були використані ним для придбання спірного автомобіля «TOYOTA RAV4», р/н НОМЕР_3 
Відповідачем не доведено, що сплачені ним кошти за договором купівлі-продажу спірного автомобіля «TOYOTA RAV4», р/н НОМЕР_3 від 16 лютого 2019 року, були використані саме з його депозиту, знятого за 10 років до цього у 2009 році, та продажу старого попереднього автомобіля. Крім того, ОСОБА_1 у договорі купівлі-продажу спірного автомобіля мав можливість зазначити про те, що він купує зазначений автомобіль саме за кошти, які є його особистою приватною власністю, однак таких дій вчинено не було.
Зазначала про відсутність підстав для прийняття у якості доказів Інформації Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях № 31/32/08/126-зі/04-2025-126-2025 від 09 грудня 2025 року та Інформації Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях № 31/32/08/126-зі/04-2025-128-2025 від 09 грудня 2025 року, оскільки вони не подавались відповідачем під час розгляду справи Балаклійським районним судом Харківської області.
В апеляційній скарзі причини неможливості їх подання до суду першої інстанції, які об`єктивно не залежали від сторони відповідача у справі, не обґрунтовано.
Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Карабанова О. Ю., які підтримали апеляційну скаргу, представника позивача адвоката Симоненко Д. В., який проти скарги заперечував, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з такого.
Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.
Судом встановлено, що з 17 липня 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 22 лютого 2021 року (том 1, а.с. 25-26).
Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 1, а.с. 6, 7).
З довідкою відділення № 450 АТ "УКРСИББАНК" від 13 вересня 2023 року ОСОБА_1 мав депозитний рахунок № НОМЕР_4 у валюті UAН. Термін дії депозиту: 23 грудня 2008 року – 22 червня 2009 року, сума вкладу 200000 грн, сума нарахованих відсотків 20598,65 грн, сума, що була виплачена клієнту після завершення терміну дії - 220598,65 грн (том 1, а.с. 75).
Із відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській області (філія ГСЦ) від 16 червня 2023 року вбачається, що з 20 лютого 2019 року за ОСОБА_1 зареєстровано легковий автомобіль TOYOTA RAV 4, 2018 року випуску, ідентифікаційний номер ((VIN) НОМЕР_1 . На транспортний засіб закріплено номерні знаки НОМЕР_3 та оформлено свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 . Підставами проведення реєстраційних дій були вантажно-митна декларація від 24 січня 2019 року, оформлена Київською обласною митницею, та договір купівлі-продажу, оформлений 16 лютого 2019 року ТОВ "АВТОАРТ ЛТД", у якому зазначено, що загальна вартість транспортного засобу складає 787268 грн, вартість без ПДВ 656056,67грн, вартість ПДВ 131211,33 грн (том 1, а.с.29). 
Відповідно до експертного висновку від 18 серпня 2023 року №19/11.1-08-23 ринкова вартість автомобілю TOYOTA RAV 4 реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2018 року випуску ймовірно складає 1 083 540 грн (том 1 а.с.45-56).
Згідно зі звітом про незалежну оцінку колісно-транспортного засобу від 11 вересня 2023 року № 0911/23-1 вартість автомобілю TOYOTA RAV 4 реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2018 року випуску, ринкова вартість об`єкту оцінки ймовірно складає 288 444,57 грн (том 1, а.с.108-128).
09 січня 2025 року за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи експертом ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» від № 2393 ринкова вартість автомобіля TOYOTA RAV 4 реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2018 року випуску станом на дату оцінки складає 742 747,12 грн (т. 1 а.с. 199--214).
Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Згідно із частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.
Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Конструкція норми статті 60 СК України вказує на презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до частини першої статті 70 СК України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно з частинами другою та третьою статті 372 ЦК України в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Відповідно до частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
У статтях 60, 70 СК України, статті 368 ЦК України передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява, одного з подружжя, про те, що річ була куплена на її особисті кошти не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною.
Спростовує презумпцію спільності майна подружжя той із подружжя, який заперечує, що майно, набуте у період шлюбу, є спільним сумісним майном (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, провадження № 14-325цс18, постанова Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 595/324/17, провадження № 61-38303св18).
Відповідно до приписів частин 1 та 2 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 вказував, що спірне майно придбано за його особисті кошті від продажу попереднього авто та за рахунок депозиту, що був відкритий до реєстрації шлюбу.
Відповідно до довідки відділення № 450 АТ "УКРСИББАНК" від 13 вересня 2023 року їхній клієнт ОСОБА_1 мав депозитний рахунок № НОМЕР_4 у валюті UAН. Термін дії депозиту: 23 грудня 2008 року – 22 червня 2009 року, сума вкладу 200000 грн, сума нарахованих відсотків 20598,65 грн, сума, що була виплачена клієнту після завершення терміну дії 220598,65 грн (том 1, а.с. 75).
05 листопада 2008 року між ТОВ "ТЕХНО-АРТ" та відповідачем укладено договір № 0811-05002 за яким останній набув у власність автомобіль MITSHUBISHI LANCER, вартістю 147982 грн (том, 1 а.с. 77-80).
Також, на спростування презумпції спільності майна подружжя відповідачем було надано декларації, що були ним подані відповідно до Закону України «Про запобігання корупції»
Відповідно до щорічної декларації ОСОБА_1 за 2015 рік , останнім задекларовано наявність у нього у власності автомобіль MITSHUBISHI LANCER Х, 2008 року випуску, вартістю 147982 грн, дохід у загальному розмірі - 126782 грн, а його дружина ОСОБА_6 отримала дохід у розмірі 10320 грн. Грошовий актив відповідача становив 15000 доларів США готівкою, ОСОБА_6 - 4000 доларів США (том. 1 а.с.104-107).
Аналогічні відомості щодо перебування у власності транспортного засобу та грошових активів сторін відображено у щорічні декларації за 2016 рік та 2017 рік (том 1, а.с.96-99, 100-103).
З щорічної декларації за 2018 рік вбачається, що у власності відповідача перебуває автомобіль MITSHUBISHI LANCER Х, 2008 року випуску, придбаний 15 листопада 2008 року за 147982 грн, він отримав дохід у загальному розмірі - 215511 грн, а також має грошовий актив у вигляді готівкових коштів у розмірі 570000 грн (т. 1 а.с. 92-95).
Відповідно до повідомлення про суттєві зміни за 2019 рік ОСОБА_1 повідомив про отримання ним 06 лютого 2019 року від іноземного громадянина ОСОБА_5 доходу від відчуження рухомого майна у розмірі 200000 грн (т. 1 а.с. 90-91).
З індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України ОСОБА_2 отримувала дохід з березня 2010 року до грудня 2017 року (за винятком періодів квітень 2011 рік - липень 2011 рік, червень 2014 рік - серпень 2014 рік), з січня 2018 до вересня 2019 року дохід не отримувала, а з жовтня 2019 року знову почала отримувати дохід до 2021 року включно (за винятком періоду березень 2020 рік - травень 2020 рік) (том 1, а. с. 173-174).
Між тим, з наданих відомостей вбачаєтеся, що сторони під час перебування у шлюбі отримували дохід та мали накопичення.
Даних, що наведені відповідачем у декларації кошти були набуті до укладання шлюбу матеріали справи не містять. Судова колегія критично оцінює посилання ОСОБА_1 на використання для придбання спірного майна коштів з депозиту у зв`язку зі значним проміжком часу між датою його знаття (2009 рік) та декларуванням валютних цінностей (2015 рік), що не виключає можливості використання цих коштів в інших потребах.
Між тим, зважаючи, що автомобіль MITSHUBISHI LANCER відчужено 06 лютого 2019 року, автомобіль TOYOTA RAV 4, 2018 року випуску набуто на підставі договору купівлі-продажу 16 лютого 2019 року, тобто, з невеликим проміжком, судова колегія вважає за необхідне зменшити суму компенсацію, що підлягає стягненню на користь позивачки.
Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом зменшення розміру компенсації, що має бути відшкодована позивачці з 371 373,56 грн до 171373,56 грн.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
При зверненні до суду з позовом ОСОБА_2 сплачено 5417,70 грн судового збору (том 1 а.с. 1, 57).
Судова колегія погоджується з висновками суду щодо наявності підстав для повернення сплаченого позивачкою судового збору, між тим, розмір судового збору, що має бути компенсований підлягає зменшенню до 2917,98 грн (5417,70 – (5417,70 х 46,14%)) – пропорційно задоволеним вимогам.
Відповідачем за подання апеляційної скарги сплачено 4501,04 грн (том 2, а.с. 142).
Оскільки апеляційну скаргу задоволено частково на 53,85% ( (171373,56 х 100%) : 371 373,56), відповідачу має бути компенсовано 2423,81 грн судового збору.
Отже на підставі частини 10 статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 494,17 грн (2917,98 грн - 2423,81 грн) судового збору. 
Керуючись ст. ст. 367, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2025 року у частині вирішення спору про стягнення компенсації змінити.
Зменшити розмір компенсації вартості частки у транспортному засобі «TOYOTA RAV4», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , що підлягає стягненню з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) з 371 373 грн 56 коп. до 171 373 (сто сімдесят одна тисяча триста сімдесят три) грн 56 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на корить ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) 494 (чотириста дев`яносто чотири) грн 17 коп. судового збору
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 06 липня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина