Справа № 539/1441/26
Провадження № 2/539/1412/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
15 червня 2026 року м.Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді Просіної Я.В.,
за участі секретаря судового засідання Ануфрієвої Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лубни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, представник позивача Донцова Євгенія Олександрівна,
встановив:
Представник позивача Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі - АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК») Донцова Є.О. звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 41 658,95 грн та судовий збір в розмірі 2 662,40 грн.
Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори: 19.04.2024 року кредитний договір №200325955611, за яким позичальнику видано кредит у сумі 19804.86 грн.; 02.05.2024 року кредитний договір №1015550885, за яким позичальнику кредит у сумі 10000 грн.
Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 02.02.2026 року склала:
1) по кредитному договору від 19.04.2024 року № 200325955611 - 29839,32 грн., з яких: 19703,60 грн. - заборгованість за кредитом; 10135,72 грн. - заборгованість процентами; 0,00 грн. - заборгованість за комісією;
2) по кредитному договору від 02.05.2024 №1015550885 - 11819, 63 грн, з яких: 8331,11 грн. - заборгованість за кредитом; 0,00 грн. - заборгованість процентами; 3487,52 грн. - заборгованість за комісією.
Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 02.02.2026 склала 41658,95 грн.
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.04.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи провести за відсутності представника банку. Проти винесення заочного рішення в справі не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань, зокрема про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, Конверти з судовими повістками направлявся на зареєстровану адресу відповідача та повернулися до суду із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, ОСОБА_1 вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, який про причини неявки не повідомив, неподання відповідачем відзиву на позов, згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у даній справі, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі доказів, які додані до справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 19.04.2024 року ОСОБА_1 підписав електронним підписом (ОТП-пароль на номер телефону НОМЕР_1 ) заяву №200325955611 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.5-6). 
У вищезазначеній заяві ОСОБА_1 просив відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривнях та надати кредитну картку, а також встановити на поточний рахунок, відкритий за цією заявою, кредитний ліміт в сумі 29 300,00 грн.
Розрахунковий день та платіжна дата 30 число місяця. Строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Зі спливом вказаного строку дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін або підстав для його скорочення у порядку визначеному ДКБО (Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб). Заявою визначена стандартна процентна ставка, що становить 35,88% річних, та реальна річна процентна ставка, що становить 42,36% річних.
Також 19.04.2024 року ОСОБА_1 підписав електронним підписом паспорт споживчого кредиту, що також містить умови кредитування (а.с.7).
Відповідно до довідки АТ «ПУМБ» про збільшення кредитного ліміту 19.04.2024 року відповідачу ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт 29 300,00 грн, який 27.07.2024 року було зменшено до 19804,86 грн (а.с.8).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №200325955611 від 19 квітня 2024 року у ОСОБА_1 утворилась заборгованість в сумі 29839,32 грн, яка складається із: заборгованості за сумою кредиту 19703,60 грн та заборгованості за відсотками 10135,72 грн (а.с.9-11).
Окрім того, 02.05.2024 року ОСОБА_1 підписав електронним підписом (ОТП-пароль на номер телефону НОМЕР_1 ) заяву №1015550885 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.12-13).
У вищезазначеній заяві ОСОБА_1 просив надати йому споживчий кредит на наступник умовах: 1.Найменування кредитного продукту: гроші в розстрочку; 2. Цільове призначення: загальні споживчі цілі; 3.Сума 10 000,00 грн; 4.Строк дії договору, за яким надається споживчий кредит: 24 місяці; 5.Розмір процентної ставки: 0,00001 % річних, розмір денної процентної ставки за Споживчим кредитом складає: 0.073%. Тип процентної ставки: фіксована. Загальні витрати за Споживчим кредитом 5328 грн. Денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: (5 328 грн (загальні витрати за Споживчим кредитом)/ 10000.00 грн (загальний розмір кредиту))/ 730 днів (строк кредитування у днях) ? 100%; 6. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,22%; 7. Схема повернення кредиту: ануїтетна (рівними платежами); 8. Спосіб надання Споживчого кредиту на загальні споживчі цілі: переказ на рахунок НОМЕР_2 В АТ «ПУМБ», Код Отримувача 3642304477, Отримувач ОСОБА_1 ; 9. Графік платежів викладено у Додатку № 1 до цієї Заяви. Реквізити для погашення заборгованості за Споживчим кредитом: Рахунок № НОМЕР_3 у АТ «ПУМБ», РНОКПП НОМЕР_4 . При обранні способу надання Споживчого кредиту на загальні споживчі цілі шляхом переказу, підписуючи цю Заяву надаю згоду на такий переказ та уповноважую Банк здійснити переказ суми Споживчого кредиту з цільовим призначенням на загальні споживчі цілі за реквізитами, зазначеними при визначенні способу надання Споживчого кредиту на загальні споживчі цілі.
Також 02.05.2024 року ОСОБА_1 підписав електронним підписом паспорт споживчого кредиту, що також містить умови кредитування (а.с.15).
Відповідно до платіжної інструкції №TR.79104697.6649.25578 від 02.05.2024 року АТ «ПУМБ» перерахував на кредитний рахунок ОСОБА_1 10 000,00 грн, призначення платежу - надання кредитних коштів за договором №1015550885 від 02.05.2024 за позикою ОСОБА_1 (а.с.17).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №1015550885 від 02.05.2024 року у ОСОБА_1 утворилась заборгованість в сумі 11819,63 грн, яка складається із: заборгованості за сумою кредиту 8332,11 грн та заборгованості за комісією 3487,52 грн (а.с.19-20).
Позивачем була надана виписка по рахунку ОСОБА_1 , з якої встановлено, що відповідач користувався наданим кредитним лімітом шляхом зняття готівки, здійснення покупок тощо (а.с.38-42).
До позову додано Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції від 24 лютого 2023 року), що не містить підпису відповідача ОСОБА_1 (а.с.25-38).
04.02.2026 року ОСОБА_1 було направлено письмову вимогу (повідомлення) про виконання зобов`язань за кредитним договором №200325955611 та №1015550885 (а.с.43)
Відповідно до п.1 ст.1050 Цивільного кодексу України та абз. 2 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач як кредитодавець має право вимагати повернення усієї суми заборгованості, якщо відповідач як позичальник прострочив сплату чергових платежів понад 1 місяць. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, тому позивач виконав свій обов`язок щодо претензійної роботи належним чином.
З огляду на викладене, на підставі ст. 633, 634, 1054, 1055 ЦК України, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем у письмовій формі шляхом приєднання укладені споживчі кредитні договори.
Таким чином, кредитодавець свої зобов`язання за договорами виконав в повному обсязі, відкрив відповідачу кредитні рахунки, надав можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договорами, проте відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами належним чином не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість.
Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 02.02.2026 року склала:
1) по кредитному договору від 19.04.2024 року № 200325955611 - 29839,32 грн., з яких: 19703,60 грн. - заборгованість за кредитом; 10135,72 грн. - заборгованість процентами; 0,00 грн. - заборгованість за комісією;
2) по кредитному договору від 02.05.2024 №1015550885 - 11819, 63 грн, з яких: 8331,11 грн. - заборгованість за кредитом; 0,00 грн. - заборгованість процентами; 3487,52 грн. - заборгованість за комісією.
Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 02.02.2026 склала 41658,95 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
В частинах 1, 2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
З урахуванням викладеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено правомірність нарахування заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 19.04.2024 року № 200325955611 в розмірі 29839,32 грн., з яких: 19703,60 грн. - заборгованість за кредитом; 10135,72 грн. - заборгованість процентами; за кредитним договором від 02.05.2024 №1015550885 в сумі 8331,11 грн, з яких: 8331,11 грн. - заборгованість за кредитом в зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню.
Щодо правомірності стягнення комісії за кредитним договором від 02.05.2024 №1015550885 в сумі 3484,52 грн, суд приходить до наступного.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст.11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення ч.ч.1, 2, 5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» з дати набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі п.4 ч.1 ст.1 та ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до п.5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).
Споживчим є будь-який кредит, наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; надання інших послуг за обслуговування кредиту, не пов`язаних з інформуванням про стан кредитної заборгованості, за вказану плату умовами договору не передбачено.
Зі змісту кредитного договору №1015550885 від 02 травня 2024 року, що є предметом дослідження у цій справі вбачається, що в ньому не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості.
Матеріали справи також не містять доказів, що споживач користувався такими послугами.
Якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони, не є належним способом захисту прав, а відтак обов`язковим, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.
Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі №168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22).
Ці висновки узгоджуються також з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі №204/224/21 (провадження № 61-4202сво22).
В зв`язку з чим, позовна вимога в частині стягнення комісії за кредитним договором №1015550885 від 02.05.2024 року, є такою, що не підлягає задоволенню.
Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію представника позивача, відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає необхідним позов задовольнити частково і стягнути з відповідача:
- заборгованість за кредитним договором № 200325955611 від 19.04.2024 року у розмірі 29839,32 грн, з яких: 19 703,60 грн заборгованість за основною сумою боргу, 10 135,72 грн заборгованість за процентами;
- заборгованість за кредитним договором № 1015550885 від 02.05.2024 року у розмірі 8332,11 грн, з яких: 8332,11 грн. заборгованість за основною сумою боргу.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з платіжних інструкцій № 425 від 16.03.2026 року та №000565633/0 від 09.04.2026 року про сплату судового збору, розмір судових витрат, понесених позивачем, складає 5324,80 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судових витрат по сплаті судового збору, пропорційну до розміру задоволених позовних вимог, що складає 4879,03 грн.
Керуючись ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст. 2, 133, 137, 141,206, 209, 247, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Позов Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором № 200325955611 від 19.04.2024 року у розмірі 29839 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот тридцять дев`ять) грн 32 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитним договором № 1015550885 від 02.05.2024 року у розмірі 8332 (вісім тисяч триста тридцять дві) грн 11 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 879 (чотири тисячі вісімсот сімдесят дев`ять) грн 03 коп.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України.
Позивач: Акціонерне товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», код ЄДРПОУ 14282829, юридична адреса: 04070, м.Київ, вул.Андріївська, буд.4;
Представник відповідача: Донцова Євгенія Олександрівна, адреса робочого місця: 04070, м.Київ, вул.Андріївська, буд.4;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя          Я.В.Просіна