Справа № 639/4954/26
Провадження № 3/639/941/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2026 року м. Харків

Суддя Новобаварського районного суду міста Харкова Мілов Д. В., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 681783 від 02.06.2026, водій ОСОБА_1 20.05.2026 об 11-00 год. в м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 115, керував автомобілем ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, раптово відчинив двері т.з. ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого водій автомобіля KIA Soul, д.н.з. НОМЕР_2 здійснила наїзд на відчинені двері вищевказаного припаркованого автомобіля. Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3.б, 15.13 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (протокол серії ЕПР1 № 681783 від 02.06.2026).
Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 681808 від 02.06.2026, водій ОСОБА_1 20.05.2026 об 11-00 год. в м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 115, керуючи автомобілем ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 , став учасником ДТП та залишив місце події, чим порушив п. 2.10 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що 20.05.2026 приблизно об 11-00 год. вона, керуючи автомобілем KIA Soul, д.н.з. НОМЕР_2 у м. Харків по вул. Полтавський шлях, пошкодила праву частину її автомобіля через те, що водій припаркованого на узбіччі дороги автомобіля ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , несподівано відчинив передні водійські двері. ОСОБА_2 запропонувала ОСОБА_1 викликати представників їх страхових компаній, однак ОСОБА_1 повідомив, що його автомобіль не застрахований, оскільки такі моделі автомобілей вже не страхують. Після цього ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_1 , що буде викликати працівників поліції для складання протоколу щодо дорожньо-транспортної пригоди, на що ОСОБА_1 не заперечував, однак повідомив, що він має тяжкі захворювання серця та має їхати на прийом до лікаря.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти складених щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 681783 від 02.06.2026 за ст. 124 КУпАП та протоколу серії ЕПР1 № 681808 від 02.06.2026 за ст. 122-4 КУпАП, посилаючись на їх безпідставність.
ОСОБА_1 у судовому засіданні повідомив, що 20.05.2026 він, керуючи автомобілем ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 , їхав з 22-ї до 24-ї лікарні на прийом до лікаря, оскільки має тяжкі захворювання серця, у нього вставлений кардіостимулятор. В його автомобіль потрібно було залити мастило, тому він припаркувався на узбіччі дороги вул. Полтавський шлях поблизу буд. 115 біля автомобіля «Автозапчастини». Після того, як він залив мастило до свого автомобіля, він сідав за кермо свого автомобіля і в цей час двері його автомобіля зачепив автомобіль KIA Soul, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого двері його автомобіля були пошкоджені (петля лопнула й двері вже не зачинялись). Вирішили викликати поліцію.
Автомобіль ОСОБА_1 залишався на тому самому місці, а свій автомобіль КIA Soul, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 не залишила на місці зіткнення, а перегнала в інше місце, тому ОСОБА_1 вважає, що саме водій ОСОБА_2 залишила місце ДТП. ОСОБА_1 чекав на приїзд працівників поліції приблизно 30 хвилин, однак, оскільки він має тяжкі захворювання серця та має їхати на прийом до лікаря, ОСОБА_1 був вимушений їхати до 24 лікарні, про що він повідомив ОСОБА_2 . На підтвердження цього ОСОБА_1 просить долучити відповідну медичну документацію.
Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що саме ОСОБА_2 винувата у ДТП, що сталася, а потерпілим є він, а не ОСОБА_2 .

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та долучені учасниками докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Згідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтями 245-246, 280 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Суд також зазначає, що відповідно до норм чинного КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Це узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення", а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" та "Карелін проти Росії", ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тобто докази мають бути спрямованими одночасно саме на доведення: 
- порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху;
- пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна;
- наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Положеннями п. 2.3.б Правил дорожнього руху визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
Положеннями п. 15.13. Правил дорожнього руху визначено, що забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

На підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3.б, 15.13. Правил дорожнього руху та, відповідно, скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до суду надано:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№681783 від 02.06.2026;
- схему місця ДТП, яка мала місце 20.05.2026 (на схемі не зазначено місце розташування належного  ОСОБА_1 автомобіля ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 );
- письмові пояснення ОСОБА_2 за фактом ДТП від 20.05.2026.
- письмові пояснення ОСОБА_1 за фактом ДТП від 29.05.2026;
- відеозапис з вуличної камери відеоспостережень, на якому зафіксовано, як автомобіль КIA Soul, д.н.з. НОМЕР_2 , рухається по вул. Полтавський Шлях, однак не містить відеозапису його безпосереднього зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 );
- рапорти працівника поліції ОСОБА_3 від 20.05.2026 про те, що 20.05.2026 об 11 год. 20 хв зі служби 102 надійшло повідомлення про ДТП за адресою вул. Полтавський Шлях, буд.111;
- рапорт працівника поліції Цьоми К. від 20.05.2026 щодо розшуку автомобіля Таврія 110307, д.н.з. НОМЕР_1 , да доопрацювання матеріалів.

Таким чином, на переконання суду, вищеперелічені докази, які були долучені до протоколу серії ЕПР1№681783 від 02.06.2026, не містять беззаперечного підтвердження того, що 20.05.2026 ДТП між автомобілями ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 , та КIA Soul, д.н.з. НОМЕР_2 , сталася через порушення саме ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3.б Правил дорожнього руху як це зазначено у цьому ж протоколі серії ЕПР1№681783 від 02.06.2026(тобто не містять беззаперечних доказів того, що ДТП сталася через те, що саме ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2  не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі).
Також, на переконання суду, вищеперелічені докази, які були долучені до протоколу серії ЕПР1№681783 від 02.06.2026, не містять беззаперечного підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 15.13. Правил дорожнього руху як це зазначено у цьому ж протоколі серії ЕПР1№681783 від 02.06.2026, а саме того, що відчинення ОСОБА_1 дверей транспортного засобу загрожувало безпеці і створювало перешкоди іншим учасникам дорожнього руху. Зокрема, долучені матеріали не містять підтвердження того, що автомобіль ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 , був припаркований з порушенням Правил дорожнього руху, а долучена до протоколу схема місця ДТП взагалі не містить відомостей про розташування автомобіля ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 , та наявних у нього ушкоджень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що достатні належні та допустимі докази порушення саме ОСОБА_1 вимог п. 2.3.б, п. 15.13 Правил дорожнього руху(як це зазначено у протоколі про адмінправопорушення серії ЕПР1№681783 від 02.06.2026) та, відповідно, наявності в його діях об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у матеріалах справи відсутні. 
Показання ОСОБА_2 про те, що саме ОСОБА_1 (а не вона) є винуватцем ДТП, що сталася 20.05.2026 між їх автомобілями – не може бути єдиним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Щодо обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що передбачене ст. 122-4 КУпАП, суддею встановлено наступне.
Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до вимог п. 2.10 а Правил дорожнього руху водії зобов`язаний у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 Правил дорожнього руху під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.
Тобто, з суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, характеризується наявністю виключно прямого умислу.
За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно з наданими у судовому засіданні показаннями ОСОБА_1 (які узгоджуються з наданими у судовому засіданні поясненнями ОСОБА_2 та долученими ОСОБА_1 копіями відповідної медичної документації), після ДТП, яка сталась між їх автомобілями, було викликано працівників поліції, ОСОБА_1 деякий час чекав на приїзд працівників поліції однак, оскільки він має тяжкі захворювання серця та мав їхати на прийом до лікаря, ОСОБА_1 був вимушений їхати до 24 лікарні, про що він повідомив ОСОБА_2 . 
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Суд ще раз звертає увагу, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Також суд звертає увагу, що відповідно до КУпАП суд не наділений повноваженнями щодо вирішення питання про наявність (чи відсутність) в діях інших осіб порушень вимог Правил дорожнього руху та/або складу адміністративного правопорушення ( ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначав про винуватість саме ОСОБА_2 у ДТП, що сталася, а також про те, що саме ОСОБА_2 після ДТП, що сталася, не залишилась на місці зіткнення автомобілів, а перегнала свій автомобіль в інше місце). Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, та закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього ж Кодексу.

Керуючись ст. ст. 124, 122-4, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя 

ПОСТАНОВИВ:
Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Новобаварський районний суд міста Харкова до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д. В. Мілов