ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/36294/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2026 ( суддя Горбалінський В.В.) в адміністративній справі №160/36294/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить: 
визнати протиправною бездіяльність командування Військової частини НОМЕР_1 щодо надання солдату ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій;
зобов`язати командування Військової частини НОМЕР_1 підготовити та сформувати необхідний та достатній пакет документів для надання солдату ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій;
зобов`язати командування Військової частини НОМЕР_1 скерувати зазначений пакет документів до відповідної комісії.
Позивач зазначив, що згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_2 №178 від 24.06.2024 року позивач з 24.06.2024 року виконував бойові (спеціальні) завдання у складі оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для забезпечення національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій області. Позивач перебував в районі виконання бойового завдання з 24.06.2024 року по 26.07.2024 року, тобто більше 1 місяця. Крім цього позивач зауважив, що йому в серпні та вересні 2025 року виплачено по 30 000,00 грн., що також підтверджує факт виконання ним бойових завдань. Однак відповідач протиправно не підготував документи для надання позивачу статусу учасника бойових дій. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2026 у задоволені вимог відмовлено.
З апеляційною скаргою звернувся позивач з підстав викладених в обґрунтування вимог позову.
У відзиві відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне. 
Відповідно до наказу №178 від 24.06.2024 року Військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що вибув у відрядження з району відновлення боєздатності в Харківській області та залучений до батальйонної тактичної групи в районі виконання бойових (спеціальних) завдань у складі оперативно-стратегічного угрупування військ “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій області з 24.06.2024 року.
Відповідно до рапорту командира 4 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону від 10.09.2025 року солдат ОСОБА_1 , який проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 , в період з 24.06.2024 року по 26.07.2024 року бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення не вів, бойових (спеціальних) завдань в зазначений період не виконував, які б могли бути законною підставою для отримання статусу учасника бойових дій.
З катки особового рахунку працівника за 2024 рік стосовно ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 в липні виплачено 7 000,00 грн., в серпні – 30 000,00 грн., в вересні – 30 000,00 грн. та в жовтні 15 000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року. 
Вважаючи протиправною бездіяльність щодо ненадання статусу учасника бойових дій, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. 
Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України від 22.10.1993 № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон №3551-XII) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
За визначенням статті 5 Закону №3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Враховуючи положення статті Закону 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та пунктів 4, 5 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабміну №413, визначальною підставою для надання статусу учасника бойових дій є не формальне подання повного пакета документів, а підтвердження факту безпосередньої участі особи в бойових діях або заходах із забезпечення оборони України, що є визначальною підставою для надання статусу учасника бойових дій. 
Документи виступають лише засобом доведення цієї участі, а не самостійною умовою для визнання такого статусу. Відтак, формальний підхід до розгляду поданих матеріалів, без врахування їх реального змісту та обставин, що свідчать про виконання особою завдань у зоні бойових дій, є неправомірним і суперечить меті правового регулювання законодавства у сфері захисту прав ветеранів війни.
Апеляційним переглядом справи встановлено, відповідно до наказу №178 від 24.06.2024 року Військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що вибув у відрядження з району відновлення боєздатності в Харківській області та залучений до батальйонної тактичної групи в районі виконання бойових (спеціальних) завдань у складі оперативно-стратегічного угрупування військ “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ” для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій області з 24.06.2024 року.
Відповідно до рапорту командира 4 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону від 10.09.2025 року солдат ОСОБА_1 , який проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 , в період з 24.06.2024 року по 26.07.2024 року бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення не вів, бойових (спеціальних) завдань в зазначений період не виконував, які б могли бути законною підставою для отримання статусу учасника бойових дій.
З катки особового рахунку працівника за 2024 рік стосовно ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 в липні виплачено 7 000,00 грн., в серпні – 30 000,00 грн., в вересні – 30 000,00 грн. та в жовтні 15 000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року. 
Відповідно до пп.2 п.4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №413 від 20.08.2014 року (далі Порядок №413) підставою для надання заявникам статусу учасника бойових дій є: для заявників з числа осіб, зазначених в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону, які брали безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях та були залучені до проведення таких заходів на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування безпосередньо в районах їх проведення, - довідка за формою згідно з додатком 4 та витяг з наказу Генерального штабу Збройних Сил про залучення до здійснення таких заходів, витяг з наказу Командувача об`єднаних сил або командирів оперативно-тактичних угруповань про прибуття (вибуття) до (з) районів здійснення цих заходів, документи про направлення у відрядження до районів здійснення таких заходів.
Згідно абз.1 п.19 ч.1 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Відповідно до пп.1 п.5 Порядку №413 для надання статусу учасника бойових дій документи подаються командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації стосовно заявників, зазначених в пунктах 19 і 20 частини першої статті 6 Закону, або самостійно заявником з їх числа у разі неподання документів командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації.
Згідно п.7, 8 Порядку №413 для надання статусу учасника бойових дій заявникам з числа осіб, зазначених у пункті 19 частини першої статті 6 Закону, які брали безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій зобов`язані в п`ятиденний строк після закінчення 30 календарних днів участі заявників у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу заявники, документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання заявникам статусу учасника бойових дій.
У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо в районах здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії в п`ятиденний строк після закінчення 30 календарних днів з дня зарахування заявників до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.
Для надання статусу учасника бойових дій заявникам з числа осіб, зазначених у пункті 19 частини першої статті 6 Закону, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій протягом 30 календарних днів з дня участі осіб у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання травм (поранень, контузій, каліцтв) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу заявники, довідки за формою згідно з додатком 6 або додатком 7.
З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що посилання суду першої інстанції на те, що позивач має діяти самостійно, нівелює імперативний (обов`язковий) обов`язок командування частини.
Згідно з абзацом 1 пункту 5 Постанови КМУ № 413, командири військових частин зобов`язані в місячний строк після завершення виконання завдань військовослужбовцями подати на розгляд комісії документи, що є підставою для надання статусу УБД.
Закон покладає першочерговий обов`язок з формування та направлення пакета документів саме на командування в/ч, де військовослужбовець проходив службу та виконував бойові розпорядження. Самостійне звернення бійця є альтернативним правовим механізмом (правом), а не підставою для звільнення відповідача від виконання його прямих обов`язків.
Судова практика Верховного Суду в подібних випадках зазначає про необхідність дотримання принципу належного урядування, а саме, військова частина є органом військового управління та суб`єктом владних повноважень, тому її бездіяльність не може виправдовуватися наявністю у громадянина альтернативних шляхів вирішення проблеми.
Відповідно до принципу «належного урядування», держава в особі своїх органів (зокрема військових частин) повинна діяти вчасно, послідовно та у визначений законом спосіб.
Посилання в/ч на те, що позивач «може зробити це сам», свідчить про намагання уникнути виконання владних повноважень та є проявом протиправної бездіяльності.
Якщо позивач звернеться до комісії самостійно без жодного документа, комісія має надіслати запит до відповідної Військової частини. Наявність Наказу №178 колегією суддів розцінюється як доказ бездіяльності, оскільки в матеріалах справи є згадка про Наказ командира Військової частини НОМЕР_4 №178 від 24.06.2024 року, відповідач достеменно знає, що позивач виконував бойові завдання в Донецькій області.
Наявність цього наказу свідчить, що у розпорядженні відповідача є всі первинні документи. Обмеження прав військовослужбовця на автоматичне (через в/ч) отримання статусу УБД є грубим порушенням соціальних гарантій захисників України.
Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що внаслідок неповного з`ясування обставин та порушення норм матеріального права, суд першої інстанції при ухваленні судового рішення про відмову у задоволенні позову дійшов помилкових висновків, а отже апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2026 в адміністративній справі №160/36294/25 скасувати та прийняти у справі нове судове рішення. 
Позов задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність командування Військової частини НОМЕР_1 щодо надання солдату ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.
Зобов`язати командування Військової частини НОМЕР_1 підготовити та сформувати необхідний та достатній пакет документів для надання солдату ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.
Зобов`язати командування Військової частини НОМЕР_1 скерувати зазначений пакет документів до відповідної комісії.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 30 червня 2026 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 01 липня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова