Справа № 709/847/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року          селище Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Левченко В. В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого директором Богодухівської гімназії, ідентифікаційний номер у матеріалах справи відсутній,
за ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:
01 травня 2026 року близько 11:00 год по вул. Центральній, 154, поруч з адмінбудівлею, в селищі Чорнобай, при виїзді з парковки, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі мотоциклу «Forte BS-250», д.н.з. НОМЕР_2 , який наближався з правої сторони під керуванням
 ОСОБА_2 , який рухався по своїй смузі руху, в результаті чого останній був вимушений змінити напрямок руху та скоїв зіткнення з припаркованим на узбіччі автомобілем «Peugeot 206», д.н.з. НОМЕР_3 , чим порушив п. 10.2 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 122 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечував, суду пояснив, що він дійсно здійснював маневр повороту ліворуч, при цьому не побачив мотоцикл, який рухався від нього праворуч. Проте, враховуючи гальмівний шлях мотоцикла можна прийти до висновку, що водій такого мотоцикла значно перевищив допустиму швидкість руху та саме він являється винуватцем ДТП. Таким чином, якщо б ОСОБА_2 не перевищував швидкість руху, ДТП можна було б уникнути.
Дослідивши адміністративні матеріали, суд встановив наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 5 ст. 122 КУпАП Порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до п. 10.2 Правил дорожнього руху виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ від
14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення поза розумним сумнівом доводиться сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містить протокол про адміністративне правопорушення від 01 травня 2026 року серії ЕПР1
№ 654355, рапорт працівника поліції, згідно якого на лінію 102 надійшло повідомлення про вчинення ДТП, письмових поясненнях ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від
01 травня 2026 року, у яких викладені обставини ДТП, схемі місця ДТП, де зафіксовано положення транспортних засобів, напрямок руху та інші обставини ДТП, відеозаписі де зафіксовано спілкування працівників поліції із учасниками ДТП, надання ними пояснень та складання адмінматеріалів.
З огляду на викладене суд вважає, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, а саме вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, що спричинило створення аварійної обстановки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.
Так, на переконання суду, ОСОБА_1 , виїжджаючи із місця стоянки не надав переваги у русі мотоциклу під керуванням ОСОБА_2 , у результаті чого той мусив змінювати напрямок свого руху та здійснив зіткнення із припаркованим автомобілем.
Таким чином, заперечення ОСОБА_1 сприймаються судом критично та як такі, що спрямовані на уникнення відповідальності за скоєне правопорушення.
Крім цього, суд звертає увагу, що із наданого відеозапису, наявного у матеріалах справи, на місці ДТП ОСОБА_1 не заперечував свою вину, пояснював, що дійсно здійснював поворот ліворуч та не побачив мотоцикла під керуванням ОСОБА_2 .
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення згідно з вимогами ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, згідно ст.ст. 34 – 35 КУпАП, судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1445,00 гривень.
Відповідно до копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 являється особою з інвалідністю ІІ групи, а тому в силу вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 122, 221, 245, 280, 283-284, суд,

п о с т а н о в и в:
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1445,00 (одну тисячу чотириста сорок п`ять гривень 00 копійок) гривень.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Судові витрати віднести за рахунок держави.
У разі несплати штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна для стягнення штрафу у подвійному розмірі.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя           В. В. Левченко