Справа № 420/10628/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)
03 липня 2026 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, -
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМАЙС ІНТЕР ГРУП» до Чорноморської міської Ради Одеського району Одеської області, в якому позивач просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області № 1068/15-VIII від 13.03.2026 року «Про відмову товариству з обмеженою відповідальністю "ВІМАЙС ІНТЕР ГРУП" у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі в оренду земельної ділянки площею 2,6346 га за адресою: Одеська область, Одеський район, село Бурлача Балка, вул. Центральна, 99-Д»;
зобов`язати Чорноморську міську раду Одеського району Одеської області повторно розглянути заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМАЙС ІНТЕР ГРУП» про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,6346 га (кадастровий номер 5110800000:03:001:0307), вид цільового призначення: 12.02 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту, за адресою: Одеська область, Одеський район, село Бурлача Балка, вулиця Центральна, 99-Д та передачу її в оренду строком на 10 років, з урахуванням висновків суду та затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) площею 2,6346 га (кадастровий номер 5110800000:03:001:0307), вид цільового призначення: 12.02 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту, за адресою: Одеська область, Одеський район, село Бурлача Балка , вулиця Центральна, 99- Д та передачу її в оренду строком на 10 років товариству з обмеженою відповідальністю «ВІМАЙС ІНТЕР ГРУП» у спосіб, передбачений нормами Земельного кодексу України та Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", розроблену відповідно до договору №31/24 від 16.10.2024 року укладеного між ТОВ «ВІМАЙС ІНТЕР ГРУП» та ТОВ «ПРАЙМКОНСАЛТ».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2026 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМАЙС ІНТЕР ГРУП» (вул. Канатна, буд. 6/3, м. Одеса, 65014, код ЄДРПОУ 44988782) до Чорноморської міської Ради Одеського району Одеської області (просп. Миру, 33, м. Чорноморськ, 68000, код ЄДРПОУ 25932851) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково. Визнано протиправним та скасувано рішення Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області № 1068/15-VIII від 13.03.2026 року «Про відмову товариству з обмеженою відповідальністю "ВІМАЙС ІНТЕР ГРУП" у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі в оренду земельної ділянки площею 2,6346 га за адресою: Одеська область, Одеський район, село Бурлача Балка, вул. Центральна, 99-Д». Зобов`язано Чорноморську міську раду Одеського району Одеської області повторно розглянути заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМАЙС ІНТЕР ГРУП» про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 2,6346 га (кадастровий номер 5110800000:03:001:0307), вид цільового призначення: 12.02 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту, за адресою: Одеська область, Одеський район, село Бурлача Балка, вулиця Центральна, 99-Д та передачу її в оренду строком на 10 років та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог – відмовлено.
На адресу суду надійшла заява представника позивача в якій просить суд Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМАЙС ІНТЕР ГРУП» (вул. Канатна, буд. 6/3, м. Одеса, 65014, код ЄДРПОУ 44988782) витрати, понесені на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом справи № 420/10628/26 у розмірі 44000,00 грн (сорок чотири тисячі гривень 00 копійок).
Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно із пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05.12.2012 №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VІ встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону №5076-VI).
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).
Згідно з частиною дев`ятою статті 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз положень процесуального законодавства, якими врегульовано питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Водночас, незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду щодо вирішення питань з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Аналогічних висновків дійшла Велика Палата в додатковій постанові №910/12876/19.
Наведений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №815/1479/18, від 15 липня 2020 року у справі №640/10548/19, від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20, від 18 травня 2022 року у справі №640/4035/20, від 16 червня 2022 року у справі №380/4759/21, від 08 травня 2023 року у справі №140/2165/19, від 19 березня 2025 року у справі №320/39247/23.
Також, у постанові Верховного Суду від 13 травня 2021 року у справі №200/9888/19-а Верховний Суд виклав висновок щодо застосування статей 134, 139 КАС України щодо ролі суду під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.
Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що: «Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.
Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат, керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України».
Аналогічні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі №640/15803/19, від 28 жовтня 2021 року у справі №160/15983/20, від 21 березня 2025 року у справі №520/1405/22.
У цій справі, відповідач (представник відповідача) не подав заперечення на клопотання щодо стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу.
Як вже зазначалось судом, усталеною є практика Верховного Суду стосовно того, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час (постанови Верховного Суду від 30.12.2025 у справі №200/55/23, від 07.01.2025 у справі №120/19027/23, від 24.12.2024 у справі №380/25725/21, від 07.11.2024 у справі №500/51/24, від 31.03.2020 у справі №726/549/19, від 11.12.2019 у справі №2040/6747/18).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Разом із тим, суд зазначає, що хоча відповідачем не подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, це не звільняє суд від обов`язку перевірити дотримання критеріїв реальності, необхідності, розумності та співмірності заявлених до відшкодування витрат з урахуванням конкретних обставин справи.
На підтвердження понесених витрат представником позивача надано договір про надання правової допомоги за № 11/26, додаткову угоду № 01 до договору №11/26 від 04.02.2026 року, акт Приймання-передачі наданих послуг № 1 до договору про надання правничої допомоги №11/26 від 04.02.2026 року, рахунок-фактура № 1 до акту приймання передачі наданих послуг №1 до договору про надання правничої допомоги №11/26 від 04.02.2026 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №24-06/26 від 24 червня 2026 року у сумі 44000 грн. 
Дослідивши надані докази, суд враховує, що дана справа розглядалась у порядку письмового провадження без проведення судових засідань, допиту свідків, призначення експертиз чи дослідження значного обсягу доказів, що свідчить про відсутність особливої складності її розгляду.
Крім того, суд бере до уваги, що позов задоволено частково. Із заявлених позовних вимог суд задовольнив вимогу про визнання протиправним та скасування рішення відповідача, а також зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків суду. Водночас у задоволенні вимоги щодо безпосереднього затвердження технічної документації із землеустрою та передачі земельної ділянки в оренду позивачу судом відмовлено.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, характер і складність спору, обсяг підготовлених процесуальних документів, час, який об`єктивно був необхідний для надання правничої допомоги, а також принципи розумності, справедливості та співмірності судових витрат, суд доходить висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 44000,00 грн. є завищеним та не відповідає критерію співмірності.
За таких обставин суд вважає обґрунтованим визначити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, у сумі 8000, 00 грн, що відповідає фактичному обсягу наданих послуг, складності справи та результатам її розгляду.
Керуючись ст. 132, 134, 139, 143, 252, 255 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМАЙС ІНТЕР ГРУП» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі №420/19426/25 - задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської міської Ради Одеського району Одеської області (просп. Миру, 33, м. Чорноморськ, 68000, код ЄДРПОУ 25932851) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІМАЙС ІНТЕР ГРУП» (вул. Канатна, буд. 6/3, м. Одеса, 65014, код ЄДРПОУ 44988782) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000, 00 грн (вісім тисяч гривень 00 копійок).
В задоволенні решти вимог заяви про ухвалення додаткового рішення, - відмовити.
Додаткове рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.
Додаткове рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Д.К.Василяка