номер провадження справи 7/252/25 

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2026 Справа № 908/3857/25
м.Запоріжжя Запорізької області 
Господарський суд Запорізької області у складі судді Лєскіної Ірини Євгенівни, за участі секретаря судового засідання Даниленко Віти Сергіївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №908/3857/25
за позовом: Акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м.Запоріжжя, вул.Сталеварів, буд. 14, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 00130926) 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 35, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 42093239)
про стягнення коштів,

за участю представників учасників справи:
від позивача: Кулешова Л.В. (в режимі відеконференції) - дов. №523 від 09.12.2026, свідоцтво адвоката ЗП001474 від 29.11.2017  
від відповідача: Нікітіна Ю.С. (в залі суду) - дов. №1 від 02.01.2026, свідоцтво адвоката ЗП001547 від 09.02.2018 

Процесуальні дії у справі. Процесуальні питання, вирішені судом. 
До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (документ сформований в системі "Електронний суд" 24.12.2025, зареєстрований в канцелярії Господарського суду Запорізької області за вх. № 4281/08-07/25 від 24.12.2025) Акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (надалі - АТ "Запоріжжяобленерго") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" (надалі - ТОВ "Запоріжжяелектропостачання") 54 476 464,64 грн, що складається з трьох відсотків річних в розмірі 10 244 782,65 грн та інфляційних втрат в розмірі 44 231 681,99 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 24.12.2025 здійснено автоматизований розподіл зазначеної позовної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 908/3857/25 та визначено до розгляду судді Федько О.А.
Ухвалою суду від 25.12.2025 суддею Федько О.А. заявлено самовідвід від розгляду справи №908/3857/25. Справу №908/3857/25 за позовом Акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" про стягнення суми 54 476 464,64 грн передано для повторного автоматизованого розподілу.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2025 справу № 908/3857/25 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Лєскіній І.Є. 
Як підставу для звернення з позовом позивач вказує на те, що відповідачем порушено умови договору про надання послуг з розподілу електричної енергії № 14 від 01.01.2019. Викладені у позовній заяві обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. 
Позов обґрунтовано ст.ст. 11, 15, 16, 230, 509, 526, 530, 625 ЦК України.
Ухвалою суду від 09.01.2026 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі №908/3857/25, яке суд ухвалив здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04.02.2026 о 09 год. 30 хв.
У системі "Електронний суд" 23.01.2026 сформовано повідомлення про надання адвокату Нікітіній Ю.С. доступу до справи через Електронний кабінет користувача Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).
Позивачем у системі "Електронний суд" 26.01.2026 сформована заява про участь у підготовчому засіданні, призначеного на 04.02.2026, в режимі відеоконференції.
Від відповідача до суду надійшла заява (сформована в системі "Електронний суд" 27.01.2026, зареєстрована в канцелярії Господарського суду Запорізької області 28.01.2026) про продовження процесуального строку для надання відзиву на позовну заяву у справі №908/3857/25 до 04.02.2026 включно.
Ухвалою від 29.01.2026 заяву відповідача задоволено. Продовжено встановлений судом процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву до 04.02.2026 включно.
Ухвалою від 02.02.2026 заява представника позивача про участь у підготовчому засіданні 04.02.2026 в режимі відеоконференції судом задоволена.
У системі "Електронний суд" відповідачем 29.01.2026 сформовано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд прийняти і приєднати до матеріалів справи даний відзив на позовну заяву з контррозрахунком та додатками. 
У судовому засіданні 04.02.2026 приймали участь представники обох сторін.
Представник позивача повідомила, що не отримувала відзив та не ознайомлена з його змістом. У зв`язку з цим позивачем було заявлено усне клопотання про відкладення підготовчого засідання для надання до суду відповідних процесуальних документів.
Ухвалою суду від 04.02.2026 суд відклав підготовче засідання на 03.03.2026 об 12 год. 30 хв.
Позивачем у системі "Електронний суд" 25.02.2026 сформована заява про участь у підготовчому засіданні, призначеному на 03.03.2026, в режимі відеоконференції.
Позивачем 27.02.2026 в системі "Електронний суд" сформовано відповідь на відзив, в якій просить суд взяти до уваги викладені у відповіді на відзив обставини та задовольнити позовні вимоги повністю.
У системі "Електронний суд" відповідачем 29.01.2026 сформовано клопотання про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів та відкладення розгляду справи. 
У судовому засіданні 03.03.2026 приймали участь представники обох сторін.
Представник відповідача клопотала про відкладення підготовчого засідання, продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та надання часу для підготовки і подання письмових заперечень на відповідь на відзив.
Представник позивача заперечила проти клопотання і вважає, що воно не підлягає задоволенню.
Ухвалою суду від 03.03.2026 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів. Відклав підготовче засідання на 25.03.2026 об 11 год. 30 хв.
У системі "Електронний суд" 24.03.2026 відповідачем сформовано заяву про зупинення провадження у справі, в якій останній просить суд зупинити провадження у справі до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 914/2625/23.
Заяву мотивує тим, що правовідносини сторін у справі №914/2625/23 є подібними до правовідносин сторін у справі № 908/3857/25.
Позивачем у системі "Електронний суд" 25.03.2026 сформовано заперечення на заяву відповідача про зупинення провадження у справі. Позивач заперечив проти клопотання з таких підстав:
По-перше, ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" направив своє клопотання 24.03.2026, (о 18-20, що підтверджується карткою руху документа в Електронному суді) тобто напередодні судового засідання, при цьому після закінчення робочого часу Позивача. Отже, такими своїми діями Відповідач позбавив права Позивача на надання обґрунтованих письмових заперечень та міркувань з приводу заявленого клопотання, що є порушенням ст.42 ГПК України. 
По-друге, заявляючи зазначене клопотання, ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" умисно, на думку позивача, затягує розгляд справи, що є зловживанням в розумінні п.1 ч.2 ст.43 ГПК України, оскільки справа №914/2625/23, до закінчення розгляду якої ТОВ "Запоріжжяелектропостачання" просить суд зупинити розгляд справи №908/3857/25, вже розглянута Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 20 березня 2026 року з ухваленням відповідної Постанови. 
По-третє, відповідно до п.7 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи, суд може зупинити провадження у справі, зокрема у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. 
Правовідносини у справі що розглядається №908/3857/25 та у справі №914/2625/23, до розгляду якої Відповідач просить зупинити провадження, не є подібними, оскільки вони регулюються різними за правовою природою договорами (у справі №914/2625/23 договором про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, у справі №908/3857/25 договором електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії), виникли між різними суб`єктами правовідносин (у справі №914/2625/23 між Оператором системи передачі та Оператором системи розподілу, у справі № 908/3857/25 між Оператором системи розподілу та Постачальником електричної енергії). 
При цьому позивач зазначає, що підставою касаційного оскарження у справі №914/2625/23 стало питання щодо застосування частини другої статті 625 ЦК України під час нарахуванні 3% річних та інфляційних втрат на суми попередньої оплати.
У судовому засіданні 25.03.2026 приймали участь представники обох сторін.
Представник відповідача підтримала подану заяву про зупинення провадження у справі, а також повідомила суд, що нею подано клопотання про призначення комплексної судової економічної експертизи.
На час проведення судового засідання клопотання про призначення судової комплексної економічної експертизи в матеріалах справи відсутнє, так як було подано відповідачем перед судовим засіданням та не було зареєстровано в канцелярії суду. 
Ухвалою від 25.03.2026 суд відмовив у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" (вх. № 6583/08-08/26 від 24.03.2026) про зупинення провадження у справі №908/3857/25 до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 914/2625/23 та відклав підготовче засідання в межах строку підготовчого провадження на 31.03.2026 об 11 год. 30 хв.
У системі "Електронний суд" відповідачем 25.03.2026 сформовано заяву (клопотання) про призначення у справі № 908/3857/25 комплексної економічної судової експертизи (зареєстровано в канцелярії суду за вх. 6671/08-08/26 від 25.03.2025). У поданій заяві відповідач просить суд призначити у справі № 908/3857/25 комплексну економічну судову експертизу, проведення якої доручити судовим експертам Дніпропетровського науково дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (місто Дніпро, Січеславська Набережна, 17, оф.801; тел. +38(056)720-71-78; e-mail: dniprondise@ukr.net).
Позивачем у системі «Електронний суд» 29.03.2025 сформовано заперечення на клопотання. 
У підготовчому засіданні 31.03.2026 приймали участь представники обох сторін.
Представник відповідача підтримала клопотання про призначення комплексної економічної судової експертизи, яке було сформовано у системі «Електронний суд» 25.03.2025. На вирішення експертизи просить поставити наступні питання:
- Чи підтверджується матеріалами справи дата виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання Відповідачем з урахуванням коригуючих актів до актів прийняття-передавання послуг з розподілу за Договором електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії № 14 від 01.01.2019, з якої Позивачем здійснено нарахування 3 % річних та інфляційних втрат?
- Чи правильно визначено період прострочення з урахуванням коригуючих актів до актів прийняття-передавання послуг з розподілу, за який Позивачем нараховано 3 % річних та інфляційні втрати, з урахуванням умов Договору № 14 від 01.01.2019 та первинних документів й розрахунків?
- Чи відповідає сума заборгованості, на яку Позивачем здійснено нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, фактичним даним бухгалтерського обліку та первинним документам, наявним у матеріалах справи з урахуванням коригуючих актів до актів прийняття-передавання послуг з розподілу?
- Чи враховано Позивачем здійснені Відповідачем оплати (у тому числі часткові) при визначенні бази для нарахування 3 % річних та інфляційних втрат та чи правильно визначено дати таких оплат?
- Чи арифметично правильно здійснено розрахунок 3 % річних, заявлений Позивачем до стягнення у справі № 908/3857/25, виходячи з фактичної суми заборгованості та періоду прострочення з урахуванням коригуючих актів до актів прийняття передавання послуг з розподілу?
- Чи правильно застосовані офіційні індекси інфляції, оприлюднені Державною службою статистики України, при здійсненні розрахунку інфляційних втрат за відповідний період?
- Який фактичний розмір 3 % річних та інфляційних втрат підлягає нарахуванню за Договором № 14 від 01.01.2019, виходячи з матеріалів справи з урахуванням коригуючих актів до актів прийняття-передавання послуг з розподілу?
Представник відповідача заперечила проти поданого клопотання.
Розглянувши клопотання відповідача про призначення комплексної економічної судової експертизи, суд відмовив у його задоволенні з підстав, викладених у відповідній ухвалі суду.
У підготовчому засіданні судом розглянуті питання, передбачені частиною 2 ст. 182 ГПК України.
Судом у підготовчому засіданні 31.03.2026 з`ясовано у представників сторін, чи про всі обставини повідомлено, чи всі докази подані, чи можливо закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті.
Представники повідомили суд, що всі докази надані та не заперечили проти призначення справи до судового розгляду по суті.
Ураховуючи проведення всіх підготовчих дій у справі, зважаючи на необхідність дотримання процесуальних строків, встановлених законом, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті.
За таких обставин суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 09.04.2026 о 12год. 00хв., про що винесено відповідну ухвалу суду. 
У судовому засіданні 09.04.2026 приймали участь представники обох сторін.
Позивач підтримав позовні вимоги повністю. Відповідач заперечила проти розрахунку інфляційних втрат, наданого позивачем, посилаючись на порушення вимог закону та порядку нарахування при його складанні. 
Зважаючи на обсяг доказів, що підлягають дослідженню, суд оголошусив протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 29.04.2026 14год.30хв. Суд у судовому засіданні повідомив сторін про дату, час та місце проведення наступного судового засідання під звукозапис та розписку.
У судовому засіданні 29.04.2026 приймали участь представники обох сторін.
Суд оголошено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 06.05.2026 об 11год.30хв. Суд у судовому засіданні повідомив сторін про дату, час та місце проведення наступного судового засідання під звукозапис та розписку.
У судовому засіданні 06.05.2026 брали участь представники сторін.
Суд закінчив з`ясування обставин справи та дослідження доказів, провів судові дебати, на підставі ст. 219 ГПК України оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення та повідомив про відкладення його проголошення до 18.05.2026 о 15 год. 00 хв. 
У судовому засіданні 18.05.2026 проголошено вступну та резолютивну частини рішення. 

Стислий виклад позицій позивача, відповідача. 
Позивач - Акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» з позовною заявою про стягнення 54 476 464,64 грн, що складається з трьох відсотків річних в розмірі 10 244 782,65 грн та інфляційних втрат в розмірі 44 231 681,99 грн. 
Як підставу для звернення з позовом позивач вказує на те, що відповідачем порушено умови договору про надання послуг з розподілу електричної енергії № 14 від 01.01.2019. Викладені у позовній заяві обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. 
Позов обґрунтовано ст.ст. 11, 15, 16, 230, 509, 526 526, 530, 625 ЦК України.
Відповідач не погоджується із викладеним в позовній заяві, вказуючи на те, що відповідач товариством з опосередкованою участю держави, постачальником універсальних послуг на закріпленій території, на якого державою в особі Кабінету Міністрів України покладено спеціальні обов`язки, які полягають у наданні послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів.
Також зазначає, що в розрахунку трьох процентів річних та суми інфляційних втрат позивач включив до періоду розрахунку дні фактичного здійснення оплати, що суперечить усталеній судовій практиці.
Незважаючи на відсутність вини, на думку відповідача, останнім надано суду контррозрахунок інфляційних втрат, різниця за яким складає 4949125,04 грн.

Обставини справи, встановлені судом, та докази, що їх підтверджують.
З 01 січня 2019 року Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (далі Позивач) розпочало провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії на території Запорізької області на підставі отриманої ліцензії, що видана на підставі постанови НКРЕКП від 13.11.2018 №1415. 
Тобто з 01.01.2019 року Позивач є Оператором системи розподілу та надає послуги з розподілу. 
На виконання вимог законодавства про ринок електричної енергії, зокрема, постанови НКРЕКП від 13.11.2018 року №1415 Позивачем, для забезпечення публічності, розміщено на офіційному веб-сайті ОСР: http//www.zoe.com.ua, «Договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії» та заяви приєднання.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (далі - відповідач) 05.12.2018 підписало заяву приєднання до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії та 01.01.2019 позивач та відповідач підписали письмову форму договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії №14. 
Таким чином, Договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії №14 (далі - Договір) є укладеним між сторонами з 01.01.2019. 
Згідно з пунктом 1.1 Договору розподілу, цей договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам Постачальника як послуги ОСР. Укладається сторонами з урахуванням ст.ст. 663, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання постачальника до умов цього договору. 
Пунктом 2.2. Договору передбачено, що постачальник здійснює оплату послуг з розподілу електричної енергії згідно з умовами глави 3 цього Договору та плату за надання послуг комерційного обліку електричної енергії (інформаційних послуг), послуг з відключення та підключення об`єктів споживачів постачальника згідно з Додатком 1 «Порядок розрахунків», який є невід`ємною частиною цього Договору. 
Також пунктом 3.4. Договору встановлено, що оплата послуг з розподілу здійснюється постачальником у формі 100% попередньої оплати. Кінцевим терміном оплати є 25 число місяця, що передує розрахунковому періоду. 
За умовами п. 4.2 Договору, Постачальник зобов`язався здійснювати придбання та оплату послуг з розподілу електричної енергії у повному обсязі згідно з умовами глави 3 цього Договору за сукупністю споживачів Постачальника, та інших платежів, необхідність яких випливає з умов Договору.
Згідно п. 2.2 Додатку 1 «Порядок розрахунків» до Договору, оплата вартості послуги з розподілу електричної енергії здійснюється Постачальником у формі 100% попередньої оплати за рахунками, що надає ОСР Постачальнику, у періоді, що передує розрахунковому. Кінцевим терміном оплати є 25 число місяця, що передує розрахунковому періоду.
Пунктом 2.3. Додатку 1 до договору встановлено, що постачальник здійснює остаточний розрахунок за розподіл електричної енергії відповідно до Акта прийняття-передавання послуг з розподілу електричної енергії між ОСР та постачальником (Додаток 2), складеного за підсумками розрахункового періоду (п. 2.8. цього Порядку розрахунків), та рахунку протягом 5 (п`яти) банківських днів від дня їх отримання. 
Сума остаточного розрахунку визначається як різниця між вартістю розподіленої електричної енергії споживачам постачальника, зазначеної в Акті прийняття передавання послуг з розподілу електричної енергії, та сумарною оплатою постачальника за розрахунковий період з урахуванням ПДВ. 
Датою отримання рахунка постачальником, вважається:
- у випадку вручення рахунка уповноваженому представнику постачальника - дата отримання цього рахунка постачальником, зазначена ним в рахунку на екземплярі ОСР;
- у разі направлення рахунка рекомендованим листом - дата, зазначена на фінансовому чеку поштового відділення, що підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 (три) календарні дні, по області - 5 (п`ять) календарних днів, по Україні - 7 (сім) календарних днів);
- у разі направлення рахунка нарочним - дата вручення його постачальнику;
- у разі направлення рахунка електронною поштою - вважається наступний робочий день після направлення їх ОСР (пункт 2.4. додатку 1 до Договору). 
Датою оплати є дата зарахування коштів на поточний рахунок ОСР (пункт 2.7. додатку 1 до Договору). 
За змістом п. 2.8 Додатку 1 до договору, за підсумками розрахункового періоду до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, ОСР складаються та надаються електронною поштою Постачальнику Акт прийняття-передавання послуг з розподілу електричної енергії за формою додатка 2 до цього Порядку. Постачальник протягом 5 календарних днів після отримання Актів зі свого боку підписує їх у двох примірниках, завіряє печаткою та повертає по одному примірнику до ОСР. У випадку, якщо протягом зазначеного строку ОСР не отримає від Постачальника примірник Акта або обґрунтованої відмови від його підписання, Акт буде вважатися підписаним сторонами, а послуги такими, що надані належним чином.
Позивач вказує, що порушуючи умови договору, відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов`язання в частині своєчасної та повної оплати наданої послуги з розподілу, що підтверджується наступним. 
ПАТ «Запоріжжяобленерго» було виставлено ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» рахунки, які сплачені несвоєчасно або не в повному обсязі:
- №14/05 від 11.06.2024 на суму 106 680 914,90 грн. (плата за послуги з розподілу оператора системи у травні 2024), який був сплачений не своєчасно;
- №14/06 від 09.07.2024 на суму 95 035 096,82 грн. (плата за послуги з розподілу оператора системи у червні 2024), який був сплачений частково в сумі 95 031 808,37;
- №14/07 від 10.08.2024 на суму 106 389 087,05 грн. (плата за послуги з розподілу оператора системи у липні 2024), який був сплачений частково в сумі 95 031 808,37;
- №14/08 від 10.09.2024 на суму 100 645 968,56 грн. (плата за послуги з розподілу оператора системи у серпні 2024), який був сплачений частково в сумі 99 589 254,47;
- №14/09 від 10.10.2024 на суму 11 755 247,89 грн. (плата за послуги з розподілу оператора системи у вересні 2024), який був сплачений не своєчасно;
- №14/10 від 11.11.2024 на суму 112 908 469,39 грн. (плата за послуги з розподілу оператора системи у жовтні 2024), який був сплачений не своєчасно;
- №14/11 від 11.12.2024 на суму 128 940 654,78 грн. (плата за послуги з розподілу оператора системи у листопаді 2024), який був сплачений не своєчасно;
- №14/12 від 11.01.2025 на суму 144 172 424,33 грн. (плата за послуги з розподілу оператора системи у грудні 2024), який був сплачений не своєчасно;
- №14/01 від 11.02.2025 на суму 215 909 080,89 грн. (плата за послуги з розподілу оператора системи у січні 2025), який був сплачений частково в сумі 215 907 739,05;
- №14/02 від 10.03.2025 на суму 221 329 562,55 грн. (плата за послуги з розподілу оператора системи у лютому 2025), який був сплачений не своєчасно;
- №14/03 від 10.04.2025 на суму 200 413 687,17 грн. (плата за послуги з розподілу оператора системи у березні 2025), який був сплачений частково в сумі 200 413 461,13;
- №14/04 від 10.05.2025 на суму 191 515 703,24 грн. (плата за послуги з розподілу оператора системи у квітні 2025), який був сплачений не своєчасно;
- №14/05 від 09.06.2025 на суму 165 652 037,86 грн. (плата за послуги з розподілу оператора системи у травні 2025), який був сплачений частково в сумі 165 652 005,57;
- №14/06 від 11.07.2025 на суму 139 246 065,51 грн. (плата за послуги з розподілу оператора системи у червні 2025), який був сплачений частково в сумі 139 232 258,9;
- №14/07 від 20.08.2025 на суму 183 425 892,61 грн. (плата за послуги з розподілу оператора системи у липні 2025), який був сплачений не своєчасно;
- №14/08 від 11.09.2025 на суму 154 821 045,63 грн. (плата за послуги з розподілу оператора системи у серпні 2025), який був сплачений частково в сумі 9 745 000,00; 
- №14/09 від 11.10.2025 на суму 146 998 857,90 грн. (плата за послуги з розподілу оператора системи у вересні 2025), який не був сплачений. 
Тариф на розподіл електричної енергії, зазначений в рахунках з 01.05.2024 на сплату Оператором системи розподілу, було застосовано на підставі постанови НКРЕКП від 09.12.2023 №2330, тариф на розподіл електричної енергії, що зазначено в рахунках з 01.01.2025 на сплату Оператором системи розподілу, було застосовано на підставі постанови НКРЕКП від 19.12.2024 №2208. 
Відповідно до пункту 2.4. додатку №1 до Договору рахунки на оплату відповідачу та акти приймання-передавання послуги з розподілу (електрична енергія) було направлено нарочним. 
У зв`язку з тим, що станом на дату подання позовної заяви відповідач не здійснив оплату послуги з розподілу електричної енергії своєчасно та в повному обсязі, позивач здійснив нарахування інфляційних втрат та 3 % річних відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.
Відповідачем фактичні обставини справи не оспорювались.

Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення. Висновки суду. 
За умовами статті 46 Закону України "Про ринок електричної енергії", оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових, форма яких затверджується Регулятором.
Пунктом 2.1.16 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), зафіксовано, що оператор системи не має право відмовити електропостачальнику, який звертається щодо укладення договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території здійснення діяльності відповідного оператора системи.
У відповідності до положень пункту 2.1.17 ПРРЕЕ договір електропостачальника про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання, зміст якого визначається оператором системи на основі типового договору, що є додатком 4 до цих правил, оприлюднюється на офіційному вебсайті оператора системи та укладається шляхом надання електропостачальником заяви-приєднання. Датою початку дії зазначеного договору є наступний робочий день від дня отримання оператором системи заяви-приєднання електропостачальника щодо укладення такого договору.
Відповідно п. 2.1.20 ПРРЕЕ договір електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є постійно діючим у частині організаційних питань забезпечення доступу електропостачальника до електричних мереж оператора системи, інформаційного обміну між сторонами, обліку та розрахунків, забезпечення процедури зміни електропостачальника споживачем, порядку взаємодії у випадках припинення (обмеження) та відновлення електропостачання споживача (субспоживачів), які безпосередньо приєднані до мереж оператора системи, так і основних споживачів, інших процедур, пов`язаних із забезпеченням електропостачання
За приписами статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг).
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Судом встановлено укладення між сторонами договору № 14 від 01.01.2019 про надання послуг з розподілу електричної енергії, який є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань. 
Відповідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.
За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). 
Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у встановлений строк. 
Як убачається з матеріалів справи, позивач за договором № 14 від 01.01.2019 надава позивачу рахунки на оплату за послуги оператора системи розподілу, які сплачувались відповідачем з порушенням встановлених договором строків.
Предметом позову в цій справі є стягнення з відповідача на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання за договором № 14 від 01.01.2019.
Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови). 
Пунктом 2.2. Договору передбачено, що постачальник здійснює оплату послуг з розподілу електричної енергії згідно з умовами глави 3 цього Договору та плату за надання послуг комерційного обліку електричної енергії (інформаційних послуг), послуг з відключення та підключення об`єктів споживачів постачальника згідно з Додатком 1 «Порядок розрахунків», який є невід`ємною частиною цього Договору. 
Також пунктом 3.4. Договору встановлено, що оплата послуг з розподілу здійснюється постачальником у формі 100% попередньої оплати. Кінцевим терміном оплати є 25 число місяця, що передує розрахунковому періоду. 
Пунктом 2.3. додатку 1 до договору встановлено, що постачальник здійснює остаточний розрахунок за розподіл електричної енергії відповідно до Акта прийняття-передавання послуг з розподілу електричної енергії між ОСР та постачальником (Додаток 2), складеного за підсумками розрахункового періоду (п. 2.8. цього Порядку розрахунків), та рахунку протягом 5 (п`яти) банківських днів від дня їх отримання. 
Отже, у зв`язку з порушенням Відповідачем термінів оплати рахунків Позивачем, згідно ч. 2. ст. 625 Цивільного кодексу України, нараховані три відсотка річних в розмірі 10 244 782,65 грн за прострочення оплати послуги з розподілу електричної енергії в період та інфляційні втрати в розмірі 44 231 681,99 грн. за прострочення оплати послуги з розподілу електричної енергії. 
Відповідач не заперечив та не спростував дат отримання рахунків. 
Судом не встановлено неправильності визначення позивачем початку періодів для нарахування 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з порушення відповідачем грошового зобов`язання за договором.
Перевіривши із використанням інформаційно-пошукової системи «Законодавство» наданий позивачем розрахунок річних відсотків та інфляційних втрат за заявлені періоди, суд установив, що він є методологічно та арифметично правильним.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 10 244 782,65 грн за прострочення оплати послуги з розподілу електричної енергії та інфляційні втрати в розмірі 44 231 681,99 грн за прострочення оплати послуги з розподілу електричної енергії є доведеними та обґрунтованими.
Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Ураховуючи вище встановлені обставини, приписи ст.ст. 74, 76, 77-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення три відсотка річних в розмірі 10 244 782,65 грн за прострочення оплати послуги з розподілу електричної енергії та інфляційні втрати в розмірі 44 231 681,99 грн за прострочення оплати послуги з розподілу електричної енергії є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Із приводу доводів відповідача суд зазначає таке.
По-перше, відповідач указує, що позивачем неправомірно включено до розрахунку трьох процентів річних дні фактичного здійснення оплати. Разом із цим, зазначене не відповідає матеріалам справи та спростовується наданим розрахунком і платіжними інструкціями.
Судом не встановлено неправильності визначення позивачем початку та закінчення періодів для нарахування 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з порушення відповідачем грошового зобов`язання за договором.
По-друге, відповідач стверджує про неправильність розрахунку інфляційних втрат, посилаючись на неправильне заокруглення показників індексу інфляції, здійснення нарахування на щоденній основі.
Разом із цим, суд перевірив зазначений розрахунок та констатує, що він зроблений вірно.
Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.
Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.
Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
Згідно з рекомендаціями щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладеними у листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р, при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.
У постанові Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/1307/19 викладений правовий висновок, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.
Розрахунок позивача відповідає наведеному вище.
Натомість, контррозрахунок, наданий відповідачем, судом відхиляється, оскільки відповідачем проіндексовано не суми заборгованості, а суми часткових оплат, що суперечить положенням ст. 625 ЦК України.
Щодо підписання розрахунків заборгованості неуповноваженою особою позивача, про що зазначив відповідач, суд зазначає таке.
Розрахунки заборгованості позивача підписані начальником відділу формування корисного відпуску АТ «Запоріжжяобленерго». Суми заборгованості, що вказані в розрахунках, відповідають сумам заборгованості в позовній заяві. Уповноважений представник позивача підтримав позов у заявлених сумах. 
Щодо посилання відповідача на умови воєнного стану, часткову окупацію територій Запорізької області, суд зазначає, що позивач перебуває в аналогічних умовах, також здійснюючи свою діяльність в умовах військової агресії на території Запорізької області.
Окрім цього, суд зауважує, що за змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.
Щодо решти пояснень та доводів учасників справи суд зауважує таке.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Поряд із цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи документів та доводів учасників процесу була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно наявності підстав для задоволення позову у даній справі не спростовує.

Судові витрати.
Судовий збір на підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача шляхом стягнення з останнього на користь позивача 653717,58 грн. 

Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 13, 14, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 35, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 42093239) на користь Акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м.Запоріжжя, вул.Сталеварів, 14, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 00130926, на поточний рахунок № НОМЕР_1 АТ "Метабанк", МФО 313582) 10 244 782 (десять мільйонів двісті сорок чотири тисячі сімсот вісімдесят дві) гривні 65 копійок три відсотки річних; 44 231 681 (сорок чотири мільйони двісті тридцять одну тисячу шістсот вісімдесят одну) гривню 99 копійок інфляційних втрат; 653 717 (шістсот п`ятдесят три тисячі сімсот сімнадцять) гривень 58 копійок судового збору. 
Після набрання рішенням законної сили видати наказ. 

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено та підписано 28.05.2026.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя І.Є. Лєскіна