Справа № 560/1096/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

06 травня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просить:
1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №22233000777 від 11.09.2025 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи, згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_1 від 04.07.1983.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію по віку у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку тобто з 05.09.2025.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що йому протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно із статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.
До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Зазначає, що згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивача становить 23 роки 8 місяців 20 днів (при необхідних 32), що недостатньо для призначення пенсії за віком. Жодних інших документів, підтверджуючих вище зазначені періоди роботи, передбачені Порядком №637позивач при зверненні за призначенням пенсії не надано. Звертає увагу, що обчислення стажу, призначення та виплата пенсії відноситься виключно до функцій органів Пенсійного фонду України.
Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не скористалося правом подання відзиву на позов, тому, враховуючи приписи частини 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 26.01.2026 суд відкрив провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що 04.09.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.
Відповідно до принципу екстериторіальності, Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №222330007777 від 11.09.2025 відмовлено, ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого статті 26 Закону №1058-IV.
До страхового стажу позивача не враховано:
- період отримання допомоги по безробіттю з 23.11.2005 по 31.05.2006 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки присутня велика різниця між датою початку виплати та датою наказу про початок виплати;
- періоди роботи в колгоспі згідно архівної довідки від 15.08.2025 №01-15/720 про періоди роботи на підставі записів про трудову участь з урахуванням виробленого мінімуму, оскільки в довідці скорочено вказане по-батькові заявника.
Страховий стаж згідно поданих документів та даних персоніфікованого обліку складає 23 роки 8 місяців 20 днів (при необхідних 32), що недостатньо для призначення пенсії за віком.
Позивач вважаючи протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії за віком та порушеним його право на пенсійне забезпечення, звернувся до суду з цим позовом.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється, зокрема Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Особи мають право на призначення пенсії за віком, згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV, після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 32 років.
Як встановлено з оскаржуваного рішення, саме відсутність необхідного стажу стала підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком.
Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно пункту "д" частини 3 статті 56 Закону №1788-ХІІ, до стажу роботі зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі,
Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162 (далі - Інструкція №162), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Відповідно до пунктів 1-2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 8 Порядку №637 передбачено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Суд встановив, що відповідач відмовив у зарахуванні до страхового стажу позивача: 
- період отримання допомоги по безробіттю з 23.11.2005 по 31.05.2006 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки присутня велика різниця між датою початку виплати та датою наказу про початок виплати;
- періоди роботи в колгоспі згідно архівної довідки від 15.08.2025 №01-15/720 про періоди роботи на підставі записів про трудову участь з урахуванням виробленого мінімуму, оскільки в довідці скорочено вказане по-батькові заявника.
За загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Водночас працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.
Суд зазначає, що згідно з вимогами статті 101 Закону №1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Отже, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії, відповідач має вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
При цьому відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження звернення до установи, або архівних установ для отримання відомостей щодо спірного періоду роботи позивача.
Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 дійшов висновку, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах. Неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не можуть бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. У свою чергу, недоліки ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не можуть бути підставою для позбавлення особи її права на соціальний захист.
Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а.
Верховним Судом у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.
Суд враховує, що в архівній довідці від 15.08.2025 №201-15/720,(в якій не зазначено повністю по батькові), зазначений період роботи з 1989 по 2004 в колгоспі (колективному сільськогосподарському підприємстві). Цей період співпадає з періодом роботи, що зазначений в трудовій книжці НОМЕР_1 від 04.07.1983,в якій маються записи про відпрацьовані трудові дні.
Суд звертає увагу сторін, що недолік стосовно написання імені не є суттєвим та таким, що може позбавити позивача права на пенсійне забезпечення. Наявність розбіжностей у написанні імені жодним чином не впливає на можливість зарахувати період роботи відповідно до довідки від 15.08.2025 №201-15/720 та трудової книжки НОМЕР_1 від 04.07.1983 до страхового стажу позивача, оскільки стосується однієї і тієї ж особи, а формальні неточності в документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Окрім того, оскарженим рішенням до страхового стажу не зараховано період отримання позивачем допомоги в період безробіття отримання допомоги по безробіттю з 23.11.2005 по 31.05.2006 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки присутня велика різниця між датою початку виплати та датою наказу про початок виплати.
Судом досліджено трудову книжку позивача серії НОМЕР_1 , заповнення якої розпочато 04.07.1983, та встановлено наступне.
Згідно із записами №24 та №25, що містяться в трудовій книжці позивача, в період з 23.11.2005 по 31.05.2006 позивач отримував допомогу по безробіттю..
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала, зокрема, допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), матеріальну допомогу в період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
В трудовій книжці позивача дійсно міститься запис про наказ від 23.11.06. Проте, щодо заповнення трудової книжки, суб`єктом владних повноважень не враховані положення чинних у відповідний час нормативно-правових актів, зокрема Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, відповідно до якої заповнення трудової книжки проводиться роботодавцем, а не працівником.
Крім того, суб`єктом владних повноважень не враховані положення пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 "Про трудові книжки працівників", згідно з якими відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.
Можливе порушення роботодавцем (або, в даному випадку, центром зайнятості) порядку заповнення трудової книжки не може бути підставою для позбавлення особи права на пенсію.
Таким чином, органом Пенсійного фонду України неправомірно не зарахований до страхового стажу позивача спірний період із зазначених відповідачем підстав.
Як зазначалося вище, суд зазначає, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.
Оскільки позивачу відмовлено у зарахуванні до страхового стражу періоду роботи та у призначенні пенсії рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №22233000777 від 11.09.2025, суд вважає, що його необхідно визнати протиправним та скасувати.
Належним способом захисту є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до його страхового стажу зарахувати позивачу до загального страхового стажу періоди роботи, згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_1 від 04.07.1983
Відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії.
Суд зазначає, що суд не може зобов`язати призначити пенсію, оскільки саме на пенсійний орган покладено обов`язок обрахування стажу роботи особи та встановлення всіх необхідних умов для призначення пенсії.
На підставі викладеного вище, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Суд встановив, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1331,20 грн., тому, враховуючи приписи статті 139 КАС України, витрати необхідно присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головною управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №22233000777 від 11.09.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до загального страховою стажу період отримання допомоги по безробіттю з 23.11.2005 по 31.05.2006 та періоди роботи в колгоспі згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 04.07.1983 та архівної довідки від 15.08.2025 №01-15/720 про періоди роботи на підставі записів про трудову участь з урахуванням виробленого мінімуму.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за віком від 04.09.2025 із доданими до неї документами та прийняти рішення, з врахуванням висновків суду.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одну) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 06 травня 2026 року

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)  Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, 7, м. Рівне, Рівненська обл., Рівненський р-н, 33028 , код ЄДРПОУ - 21084076) 	

Головуючий суддя 		В.В. Матущак