ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про закриття провадження у справі
Справа №766/4064/26 
Пров. №3/766/1634/26 
03.06.2026 
Херсонський міський суд Херсонської області у складі судді Арчакова Д.В.
за участі:
секретаря судового засідання – Тицко Ю.О.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 (не з`явився, належним чином сповіщений),
розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за частиною третьою ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), 
безпосередньо після закінчення судового розгляду виніс постанову про таке:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи
1. До Херсонського міського суду Херсонської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 , а саме протокол серії ВАД 766197 від 23.03.2026 року з додатками згідно переліку, складений за частиною третьою ст. 173-2 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , 23.03.2026 року, близько 16 год., знаходячись за місцем фактичного проживання, вчинив відносно своєї матері, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насилля в сім`ї.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
2. Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 з протоколом ознайомлений під підпис, у поясненнях вину визнав.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у правопорушенні визнав частково, проте висловив обставини, що не підпадають під визначення психологічного насильства.
3. Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , виклик поліції потерпілою має систематичний безпідставний характер. ОСОБА_1 наголошував на віці потерпілої та, внаслідок поважного віку, схильності переживати хибні спогади. 
Окремо ОСОБА_1 наголосив на характері батьківських відносин між ним та потерпілою, а саме потерпіла регулярно здійснює надмірне втручання у життя сина з метою виховання та перешкоджання його волевиявленню в частині вживання алкоголю.
Такі конфлікти, зі слів ОСОБА_1 , трапляються регулярно та, більшою частиною, у публічному просторі серед сусідів та перехожих. Вказана обставина викликає у ОСОБА_1 обурення та інші емоції, що виникають внаслідок надмірного втручання потерпілої в його життя, та призводять до виникнення конфліктів.
ОСОБА_1 заперечив будь-який намір фізичного впливу та позиціонує свою поведінку як захисний прояв від надмірного втручання матері в його життя.
ОСОБА_1 не вважає свою поведінку такою що завдала або могла б завдати потерпілій будь-яку шкоду, оскільки спрямована виключного на відстоювання особистих кордонів та протидію придушенню його волі шляхом використання батьківских відносин.
У свою чергу, письмові пояснення потерпілої зводяться виключно до вчинення сином конфлікту з потерпілою, висловленням нецензурною лайкою та образам.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази
3.На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано такі докази:
-протокол серії ВАД 766197 від 23.03.2026 року, складений за частиною першою ст. 173-2 КУпАП; 
-форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;
-копія реєстрації;
-довідка;
-копія постанови суду;
-протокол прийняття заяви;
-пояснення;
-копія ТЗПСК;
-копія форми оцінки ризиків;
-копія рапорта;
-копія паспорта;
-заявка.

ІV. Оцінка Суду
4.Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
5.Адміністративна відповідальність за частиною третьою ст. 173-2 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Отже, основним безпосереднім об`єктом домашнього насильства є суспільні відносини щодо захисту здоров`я як фізичного так і психологічного. 
6.Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі – Закон), домашнє насильство – це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Отже основною ознакою домашнього насильства, як діяння, за яке передбачене покарання, є відносини, що склалися між особою, яка вчинила насильство, та особою, постраждалою від такого насильства, в результаті спільного побуту або спільного проживання і залежності постраждалої особи від особи, яка чинить що неї насильство.
7.Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 розділу I Закону, психологічне насильство – це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
8.В Законі також визначено, що запобігання домашньому насильству – це система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються.
На підставі системного аналізу наведених в Законі визначень, Суд переконаний, що для настання адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП раптової, що виникла за емоційним сплеском, сварки чи бійки між подружжям чи іншими особами, що разом проживають в рамках побутових відносин не достатньо. 
Тобто, вирішуючи питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, суд має встановити наявність ознак т.зв. «аб`юзивних» стосунків, тобто взаємин, в яких одна людина (насильник, кривдник) шляхом насильства (фізичного, сексуального, психологічного чи економічного) порушує особисті кордони іншої (постраждалої або жертви) з метою придушення волі та підкорення. І за наявності ознак таких стосунків суд може вирішити питання про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення на підставі поданих доказів.
9.Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів тощо, а також іншими документами. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
10.Суд наголошує, що судовий розгляд відповідно до приписів 251 КУпАП проводиться в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд не має права самостійно змінювати кваліфікацію адміністративного правопорушення, інкримінованого особі чи збирати докази у справі. Діючи таким чином, Суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
11.З матеріалів справи вбачається, що дії ОСОБА_1 не містять у собі ознак домашнього насильства у будь-якій формі, а спрямовані виключно на відстоювання особистих кордонів. В цьому контексті Суд зважає, що ОСОБА_1 має право самостійно обирати для себе модель поведінки в межах його свобод, а надмірне агресивне втручання в життя будь-якої особи, особливо шляхом вчинення психологічного тиску через виклики органу Національної поліції та вчинення публічних конфліктів, є засобом маніпуляції та поневолення особи, а відтак є протиправним. 
12.У сукупності обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах справи, враховуючи відсутність достатніх доказів, Суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до наведеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі пункту першого статті 247 КУпАП – у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

З цих підстав,
керуючись статтями 1, 9, 35, 173-2, 247, 276-279, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд
П О С Т А Н О В И В :
1. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною третьою ст. 173-2 КУпАП на підставі пункту першого ст. 247 КУпАП – у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
2. Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонським міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня її винесення.
3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. В разі подачі апеляційної скарги, судове рішення набирає чинності після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя	Д. В. Арчаков