Справа № 559/5758/25 
Провадження № 2/559/755/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне
19 травня 2026 року м. Дубно
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі головуючого судді Макеєва С.В., 
секретаря судового засідання Франчук А.О., 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача – адвокат Рідченко Марія Володимирівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача.
Представник позивачки ОСОБА_1 – адвокат Рідченко Марія Володимирівна звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на земельну ділянку площею 0,64 га, надану для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території с. Миколаївка Дубенського району Рівненської області, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РВ00981, виданого Миколаївською сільською радою 01 березня 1999 року.
В обґрунтування позову покликається на те, що 16 червня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено договір дарування житлового будинку, який посвідчено державним нотаріусом Млинівської районного державної нотаріально контори Мельник А.Б. Згідно даного договору ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_1 житловий будинок по АДРЕСА_1 . 23 грудня 2004 року даний договір дарування було зареєстровано в КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації», що підтверджується витягом №6005407 від 23.12.2004. В період оформлення договору ОСОБА_5 повідомляла позивачці про те, що земельна ділянка, що знаходиться біля житлового будинку є не приватизованою і вона в любий час після набуття права власності на житловий будинок зможе її приватизувати. З того часу позивачка із сім`єю почали вільно та відкрито користувались земельною ділянкою, яка знаходилась біля житлового будинку площею 0,64 га. Коли в 2025 році позивачка звернулась до Повчанської сільської ради Дубенського району Рівненської області з питання приватизації земельної ділянки площею 0,64 га, то їй повідомили, що вказана земельна ділянка належала згідно державного акту ОСОБА_4 . У зв`язку з цим позивачка немає можливості приватизувати вказану земельну ділянку. 
В подальшому позивачкою було з`ясовано, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії РВ00981, виданого Миколаївською сільською радою народних депутатів 01.03.1999 земельна ділянка площею 0,64 га, якою користувалась ОСОБА_1 належала ОСОБА_4 . Проте ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті, 11 липня 2008 року державним нотаріусом Млинівської районної державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу №520. 
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 була дружина ОСОБА_5 та діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 . Документи, які б підтверджували оформлення за спадкоємцями їхніх спадкових прав на земельну ділянку площею 0,64 га нотаріусом не видавались та вони не мають бажання їх оформляти.
Згідно довідки Повчанської сільської ради Лубенського району Рівненської області №21 від 14.07.2025 вказано, що гр. ОСОБА_1 з 2004 року по 2024 рік користувалась земельною ділянкою в розмірі - 0,64 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 . Відповідно до повідомлення Головного управління ДПС у Рівненській області №149/11/17-00-24-03-06 від 01.07.2025 зазначено, що ОСОБА_1 було нараховано земельний податок, який вона сплачувала з 01.01.2012 по 01.01.2025.Тому позивачці було рекомендовано звернутись до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.
У зв`язку з цим для захисту своїх прав та інтересів позивачка змушена звернутись до суду із вказаним позовом.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 05.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 
Ухвалою суду від 23.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача – адвокат Рідченко М.В., згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, відзив на позову заяву не подали, заяв та клопотань від них не надходило. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
ІІІ. Фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що 16 червня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено договір дарування житлового будинку, який посвідчено державним нотаріусом Млинівської районного державної нотаріально контори Мельник А.Б. Згідно даного договору ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_1 житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с. 5). 
23 грудня 2004 року даний договір дарування було зареєстровано в КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації», що підтверджується витягом №6005407 від 23.12.2004 (а.с. 6).
Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії РВ00981, виданого Миколаївською сільською радою народних депутатів 01.03.1999, земельна ділянка площею 0,64 га, належала ОСОБА_4 (а.с. 7).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Миколаївською сільською радою Млинівського району Рівненської області 13 вересня 2000 року (а.с. 8).
Згідно матеріалів спадкової справи №520/2008, заведеної 11 липня 2008 року державним нотаріусом Млинівської районної державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцями майна останнього є син ОСОБА_3 , якому 25.08.2009 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), згідно сертифікату серії РВ №0065700 (а.с. 46-56).
У свідоцтві про народження ОСОБА_2 батьками зазначені: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 36) 
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Демидівського районного управління юстиції Рівненської області (а.с. 37).
Згідно довідки Повчанської сільської ради Дубенського району Рівненської області №21 від 14.07.2025 вказано, що гр. ОСОБА_1 з 2004 року по 2024 рік користувалась земельною ділянкою в розмірі - 0,64 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 38).
Відповідно до повідомлення Головного управління ДПС у Рівненській області №149/11/17-00-24-03-06 від 01.07.2025 зазначено, що ОСОБА_1 було нараховано земельний податок, який вона сплачувала з 01.01.2012 по 01.01.2025 (а.с. 39).
Ринкова вартість земельної ділянки площею 0,64 га, яка знаходиться в с. Миколаївка, Дубенського району Рівненської області складає 79916, 00 грн, про що свідчить висновок експерта ТОВ «Консалтинг-Експерт І» (а.с. 40).
IV. Норми права, які застосував суд.
Згідно з положеннями частин першої та четвертої статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. 
Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 Цивільного кодексу України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.
Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.
Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.
Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.
Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.
Як встановлено ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.
V. Мотивована оцінка і висновки суду.
Дослідивши надані сторонами докази, суд робить висновок про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Сукупність наданих суду доказів свідчить про те, що позивачка ОСОБА_1 з 2004 року відкрито і безперервно володіє та користується земельною ділянкою площею 0,64 га, тобто уже більше двадцяти років, її користування є добросовісним, претензій від інших осіб щодо права власності на цю земельну ділянку протягом всього часу не надходило, інших співвласників не зареєстровано, відповідачами по справі спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, тому суд вважає що позовні вимоги обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому існують підстави для визнання за нею права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.
Керуючись ст.ст. 76, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, та ст.ст. 16, 328, 344 ЦК України, суд
ВИРІШИВ:
позов задовольнити. Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності за набувальною давністю на земельну ділянку площею 0,64 га, надану для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться на території с. Миколаївка Дубенського району Рівненської області, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РВ00981, виданого Миколаївською сільською радою 01 березня 1999 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його підписання. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:  ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . 
Відповідачі:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя: С.В. Макеєв