Справа № 646/7444/25 
№ провадження 2/646/791/2026 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2026 року       м.Харків

Основ`янський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Литвинова А.В.,
за участю секретаря Білецької А.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ТОВ «ФК Айконс» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 3208006118/413555 від 28.10.2019 року у розмірі 5686 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 2000,00 грн., заборгованість за відсотками 3686,00 грн., та стягнути судові витрати у розмірі 2 422,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.10.2019 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3208006118/413555, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». На підставі цього кредитного договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту позичальнику було надано 2000 гривень, строком на 30 днів, цільове призначення - на споживчі потреби, зі стандартною процентною ставкою - 1,90 % в день. Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 3208006118/413555 від 28.10.2019 про надання кредиту належним чином не виконав, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.
20.08.2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-20/08/2021, відповідно до умов якого ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» відступило до ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників у тому числі право вимоги за кредитним договором 3208006118/413555 від 28.10.2019 укладеним з ОСОБА_1 
25.08.2021 року ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №1-25/08/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 3208006118/413555 від 28.10.2019 укладеним з ОСОБА_1 до ТОВ «ФК АЙКОНС» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача.
Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, у результаті чого, сума боргу ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Айконс», станом на 28.03.2025 склала у загальному розмірі 5686,00 грн, з яких: 2000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 3686,00 грн - прострочена заборгованість за процентами. 
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свої зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснював жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, хоча повідомлений про необхідність погашення боргу.
Представник позивача просив позов задовольнити, розглядати справу в його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Ухвалою судді Основ`янського районного суду міста Харкова від 02.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Копію ухвали про відкриття провадження, позовної заяви та доданих до неї документів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням за її останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, які не отримані відповідачем, та повернута до суду у зв`язку з відсутністю адресата за зазначеною адресою.
Відповідач в судове засідання до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи. Відзиву на позовну заяву не надав.
Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
28.10.2019 між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3208006118/413555, в електронній формі у порядку передбаченому Правилами про надання споживчих кредитів товариства, через Особистий кабінет Позичальника на сайті кредитодавця, відповідно до ст. 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов цього договору Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2000 гривень на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на платіжну картку Позичальника № НОМЕР_1 . Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 26.11.2019. Строк дії договору 30 днів, але у будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 693,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,9 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства https://www.eurogroshi.com.ua/.
Сума наданого кредиту також підтверджується інформаційною довідкою платіжного провайдера ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН», відповідно до якої 09.07.2025 року на картковий рахунок Відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 2000 гривень, за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , зазначеним ним у анкеті при реєстрації на сайті товариства. Зазначений Платіжний провайдер має відповідну Ліцензію Національного банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків та внесений в Державний реєстр фінансових установ.
Договір № 3208006118/413555 від 28.10.2019, з додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту з Графіком розрахунків та орієнтовною сукупною вартістю кредиту підписані ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису, що відповідає положенням статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII та абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України.
20.08.2021 року між ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» та ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-20/08/2021, відповідно до умов якого ТОВ «КРЕДИТНА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА КРЕДИТНА ГРУПА» відступило до ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором 3208006118/413555 від 28.10.2019 укладеним з ОСОБА_1 
25.08.2021 року ТОВ «ФК СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №1-25/08/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 3208006118/413555 від 28.10.2019 укладеним з ОСОБА_1 до ТОВ «ФК АЙКОНС» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до відповідача.
Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором, станом на 28.03.2025 склала у загальному розмірі 5686,00 грн, з яких: 2000,00 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 3686,00 грн - прострочена заборгованість за процентами.
Відповідно до п.3.3.3 Договору клієнт має право продовжити строк надання кредиту, оплативши не пізніше останнього дня терміну повернення Кредиту, зазначеного в Графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту.
Відомостей щодо вчинення відповідачем дій для продовження строку дії договору матеріали справи не містять.
За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За таких обставин, дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3208006118/413555 від 28.10.2019 року, у зв`язку з чим суд критично ставиться до доводів щодо наявності підстав для стягнення заявленого розміру заборгованості щодо заявлених вимог до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Однак, встановленими умовами кредитного договору №3208006118/413555 від 28.10.2019 року, графіком розрахунків строк кредитування становить 30 днів, тобто по 26.11.2019 року включно. Таким чином, строк кредитування за договором закінчився 26.11.2019 року. 
Отже, відповідачу нараховувалися проценти після закінчення строку кредитування, визначеного кредитними договором №3208006118/413555 від 28.10.2019 року. Позивачем не надано суду доказів, а матеріали справи таких не містять щодо пролонгації строку кредитування.
Крім того, розмір заборгованості за кредитом, який був переданий в порядку відступлення права вимоги сам по собі не свідчить про обґрунтованість нарахування такої заборгованості та суперечить наведеним вище положенням Цивільного кодексу України.
Водночас позивачем не надано суду обґрунтованого розрахунку заявленого до стягнення з відповідача розміру таких відсотків.
Верховний Суд у постанові від 02.10.2020 у справі №911/19/19 висловив правову позицію, за якою суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
Отже, обґрунтований розрахунок заборгованості повинен надавати суду можливість здійснити його перевірку. З огляду на наведене, такий розрахунок повинен містити, зокрема: обчислення суми боргу, ставки проценту, початок періоду нарахування основного боргу або процентів, закінчення періоду нарахування основного боргу або процентів, кількість днів прострочення, нарахування основного боргу або процентів, розрахунок основного боргу або процентів, розмір основного боргу або процентів та порядок нарахування відповідних сум за кожним відмінним критерієм заборгованості (додавання, множення, нарахування процентів, підсумок тощо) та підстави такого нарахування, передбачені умовами договору.
Позивачем не наданий розрахунок заборгованості, а наявна у матеріалах справи виписка з особового рахунку не містить порядку нарахування процентів, як складової частини заборгованості відповідача, чим виключена можливість здійснення судом перевірки такого розрахунку, а тому безпідставно вважати доведеною загальну суму процентів за кредитним договором у розмірі 3686,00 грн. 
За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 3140,00 грн. кредитної заборгованості, з яких: заборгованість за тілом кредиту 2000,00 грн., заборгованість за відсотками 1140,00 грн.(2000 грн. х 1.9% х 30)
В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду у розмірі 1337,73 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу. 
Також позивач просив стягнути на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 10500,00 грн, що підтверджуються копією Договору про надання правової допомоги № 16/06/25 від 16.06.2025, копією акту про отримання правової допомоги від 15.09.2025, що включає детальний обсяг робіт та платіжною інструкцією №11979 від 15.09.2025.
Згідно із актом про отримання правової допомоги від 15.09.2025 року встановлено, що відносно відповідача адвокатом Пархомчуком С.В. були надані послуги на суму 10500,00 грн., з яких 2000,00 грн. - первинна консультація (1 година), 5000,00 грн. – складання та подання позову до суду (2,5 години), 3000,00 грн. – інші клопотання, заяви до суду (1,5 години), 500 грн. – канцелярські витрати.
Кошти позивачем були сплачені адвокату Литвиненко О.І. до звернення до суду у повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією №11979 від 15.09.2025.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Отже, процесуальний закон передбачає доведення розміру витрат на професійну правову допомогу шляхом подання стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, детального опису робіт (наданих послуг), а також надання доказів понесення таких витрат та їх співмірності у випадку заперечень проти їх розміру іншої сторони.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Частиною 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
З матеріалів справи вбачається, що позивач поніс вказані витрати. Водночас такі витрати в даній справі не є співмірними із заявленими вимогами. До того ж, оцінюючи такі витрати, суд виходить з того, що вказана справа не потребує нового правозастосування чи деталізації позиції сторони, за своєю правовою природою вимагає лише здійснити розпис боргу, вказати відповідача, номер договору та підтвердити це відповідними доказами, наявними у позивача, тобто в даній справі йдеться не про творчий підхід адвоката, а виконання суто канцелярської роботи, що не відповідає заявленим до стягнення витратам, у тому числі з урахуванням кількості додатків до позовної заяви. До того ж правовий аналіз наявних документів, як і первинна консультація, охоплюється поняттям підготовки позовної заяви за своєю правовою природою, тобто входить в межі складання позовної заяви для подачі до суду.
Тому розумним і достатнім розміром витрат на правову допомогу в даній справі є 3000,00 грн., що відповідає критерію реальності наданих у справі адвокатських послуг.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14, 76-81, 137, 141, 259, 263-265, 274, 275, 279, 351-352, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 610, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс» до ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс» заборгованість за кредитним договором від 28.10.2019 року, у розмірі 3 140 (три тисячі сто сорок) гривень 00 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс» судові витрати у справі: в частині судового збору у розмірі 1337,73 грн. (одна тисяча триста тридцять сім грн. 73 коп.) та в частині судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі грн. 00 коп.).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОНС» код ЄДРПОУ 44334170, місцезнаходження: 01042, м. Київ, вулиця Саперне Поле, будинок 12, інше, нежитлове приміщення 1008.
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий: А.В. Литвинов