Справа №592/349/26
Провадження №2/592/979/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 червня 2026 року          м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Костенка В.Г., з участю секретаря судового засідання Сидоренко Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 91 000 грн 00 коп. та понесені судові витрати у загальному розмірі 9 662 грн 40 коп..
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29.02.2024 між ТОВ «АВЕНТУС» та відповідачем укладено кредитний договір № 7637943 на суму 25 000 грн 00 коп., строк кредитування 360 днів, проценти за користування кредитом (стандартна процентна ставка) – 2,20 % в день. 29.02.2024 ТОВ «АВЕНТУС» перерахувало грошові кошти в сумі 25 000 грн 00 коп. на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 . 23.10.2024 між ТОВ «АВЕНТУС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 23.10/24-Ф відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Таким чином, відповідно до реєстру боржників №Б/Н від 23.10.2024 до договору факторингу 1 та акту прийому-передачі реєстру боржників від 23.10.2024 до договору факторингу 1, до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача. 16.05.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу №16/05/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників № Б/Н від 16.05.2025 за договором факторингу 2 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 103 500 грн 00 коп.. Загальна сума заборгованості за кредитним договором №7637943 від 29.02.2024 становить 103 500 грн 00 коп., з яких: 25 000 грн 00 коп. заборгованість по тілу кредиту; 66 000 грн 00 коп. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 12 500 грн 00 коп. заборгованість за штрафними санкціями. 
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.01.2026 призначено судове засідання у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про судове засідання 03.03.2026 о 09-30 год.. Цією ухвалою відповідачу встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали подати суду відзив та докази у обґрунтування заперечень.
24.02.2026 представник відповідача надіслав відзив на позовну заяву, в якому вважав подану позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.На думку представника відповідача, матеріалами справи не підтверджено укладення між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем договору № 7637943 про надання споживчого кредиту від 29.02.2024, погодження ними умов кредитування.Відповідач заперечує факт укладення договору та розмір заборгованості. Крім того, враховуючи те, що для відступлення права вимоги необхідним є існування самого зобов`язання, за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог, а договір № 7637943 від 29.02.2024 не є укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», відсутні підстави вважати, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» набуло права вимоги на підставі укладеного між ним та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» договору факторингу № 16/05/25-Е від 16.05.2025 до ОСОБА_1 . Незважаючи на недоведеність позовних вимог, сторона відповідача вважає, що визначений в договорі розмір процентної ставки не відповідає вимогам закону.Крім того, визначений позивачем розмір заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 66 000,00 грн, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Як вбачається, із розрахунку заборгованості наданого позивачем, відповідачем було сплачено всього 16 500 грн 00 коп. в рахунок погашеннязаборгованості за договором, тому позивач мав би визначати заборгованість у розмірі 9 924 грн 99 коп. (25 000,00 грн тіло кредиту + 1 424,99 грн відсотки за користування кредитом, що визначені на рівні облікової ставки НБУ = 26 424,99,00 грн - 16 500,00 грн сума сплачена ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором).Представник відповідача просив провести розглядсправи без участі сторони відповідача, у задоволенні позову відмовити. Крім того, просив стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати по оплаті послуг за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 10000грн 00 коп..
27.02.2026 представник позивача надіслав відповідь на відзив, в якому зазначив, що заперечення представника відповідача є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з таких підстав. Зокрема, представник позивача вважає, що представником відповідача не спростовано факт отримання відповідачем кредитних коштів. Водночас, представник позивача зазначає, що підтвердженням здійснення перерахування кредитних коштів є факт передачі товариством відповідної платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, на основі якої кошти перераховуються за реквізитами платіжної картки клієнта згідно з умовами договору. Позивачем доведено факт виконання зобов`язання первинного кредитора ТОВ «АВЕНТУС» та перерахування на рахунок відповідача суми в розмірі 25 000 грн 00 коп.. В свою чергу, відповідачем жодних доказів, що спростовують вимоги позивача або докази неотримання кредитних коштів не надано. Відтак, вважає, що позивачем доведено розмір фактично взятих відповідачем кредитних коштів за умовами кредитного договору, а також розмір існуючої заборгованості за кредитним договором, що є підставою для задоволення позову. Висновок відповідача про відсутність переходу права вимоги є необґрунтованим, оскільки ґрунтується на помилковому тлумаченні моменту виникнення права вимоги та його передачі за договором факторингу. 
Ухвалою суду від 17.04.2026 відкладено судовий розгляд справи на 10.06.2026 о 09-05 год.. Задоволено частково клопотання позивача про витребування доказів, зобов`язано АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у строк до 15.05.2026 надати Ковпаківському районному суду м. Суми інформацію: чи випускалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) платіжна картка № 4441-11ХХ-ХХХХ-0858; відомості про зарахування коштів у період з період з 29.02.2024 по 01.03.2024 у сумі 25 000 грн. на відповідний банківський рахунок з реквізитами осіб від яких надходили кошти; фінансовий номер телефону ОСОБА_1 . 
АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» листом від 22.04.2026 надано інформацію, з якої вбачається що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 .За період з 29.02.2024 по 01.03.2024 на платіжну картку № НОМЕР_3 було зараховано платіж у сумі 25000грн 00 коп..Номер телефону, на який відправлялась інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_3 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в період з 29.02.2024 по 01.03.2024 року: НОМЕР_4 .
22.04.2026 від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, зокрема оригіналу електронного доказу на носії його створення (електронний файл) – договір № 7637943 про надання споживчого кредиту від 29.02.2024. 
27.04.2026 від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про витребування доказів. Так, позивач зазначив, що що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. З урахуванням наведеного, встановивши, що кредитний договір укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та за відсутності належних доказів про те, щодоговори укладено іншою особою, можна дійти обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання відповідних договорів недійсними. Відтак, просив залишити клопотання про витребування оригіналів документів без задоволення.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного:
Суд встановив, що 29.02.2024 між ТОВ «АВЕНТУС» та відповідачем укладено кредитний договір № 7637943 на суму 25 000 грн 00 коп., строк кредитування 360 днів, проценти за користування кредитом (стандартна процентна ставка) – 2,20 % в день. Графіком платежів передбачено сплату щомісячного платежу у розмірі 16 500 грн 00 коп..
Договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису та підписано відповідачем 29.02.2024 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С2279. 
Із наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що відповідачем здійснено відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення кредитного договору. Підписавши кредитний договір у наданій редакції, відповідач погодився з умовами кредитування, у тому числі і щодо порядку та строку користування кредитом.
Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору. 29.02.2024 первинний кредитор перерахував відповідачу на карту емітовану на її ім`я № НОМЕР_3 суму кредиту, що підтверджується інформацією АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 22.04.2026.
23.10.2024 між ТОВ «АВЕНТУС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладено договір факторингу № 23.10/24-Ф відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Таким чином, відповідно до реєстру боржників №Б/Н від 23.10.2024 до договору факторингу 1 та акту прийому-передачі реєстру боржників від 23.10.2024 до договору факторингу 1, до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідача. 
16.05.2025 між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу №16/05/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників № Б/Н від 16.05.2025 за договором факторингу 2 від ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 103 500 грн 00 коп..
Відповідач скористався кредитними коштами, втім свої договірні зобов`язання не виконав. Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані проценти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у розрахунку заборгованості, що наданий первісним кредитором. 
В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 103 500 грн 00 коп., з яких: 25 000 грн 00 коп. заборгованість по тілу кредиту; 66 000 грн 00 коп. заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 12 500 грн 00 коп. заборгованість за штрафними санкціями. 
Також на підтвердження своїх вимог ТОВ «ФК «ЕЙС» надано суду виписку з особового рахунку за кредитним договором №7637943, якою підтверджується заявлена заборгованість.
Із встановленого вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст. 512, 514, 516, 526, 625, 626, 628, 1049, 1050, 1054 ЦК України. 
Положеннями ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилом ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). 
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Аналіз наведених положень закону дає підстави стверджувати, що передбачено таке зобов`язання як кредит. Так передбачено надання коштів у кредит за яким боржник має повернути його у встановлений строк та сплатити проценти за користування. При цього закон передбачає, що сторони зобов`язані виконувати свої обов`язки належним чином. Боржник має виконати свої обов`язки належним чином та у строк.
За положеннями п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України судовим способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі. Тобто заявлена сума боргу може бути стягнута за рішенням суду.
Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі аналізу зазначених положень суд констатує, що доведеність обґрунтованості вимог та заперечень покладається на сторони. Позивач подав усі докази на підтвердження правовідносин з відповідачем. Натомість відповідач не надав доказів на спростування доказів позивача. 
Представник відповідача у відзиві на позовну заяву не спростував факт отримання кредитних коштів відповідачем. Також не спростовано розмір заборгованості по відсоткам, заявлених позивачем, не надано розрахунку такої заборгованості, доказів на підтвердження чи відсутності заборгованості.
За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за вказаним вище договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. 
З наведених положень закону та встановлених обставин вбачається, що відповідач отримав у кредит кошти, але не повернув їх належним чином та не сплатив проценти. Відтак суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому необхідно стягнути заявлену суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 91 000 грн 00 коп..
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч. 3 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 4 цієї статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 137 ЦПК України)
Позивач надав на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір № 20/08/25-01 від 20.08.2025 про надання правничої допомоги укладений між ТОВ «ФК «ЕЙС» та АБ «Соломко та партнери»; додаткову угоду № 25771172249 від 11.09.2025; акт прийому-передачі наданих послуг від 01.11.2025 на суму 7 000 грн 00 коп.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Соломка О.В.; довіреність на представництво, видану ТОВ «ФК «ЕЙС» на ім`я адвоката Соломка О.В..
Відповідач не надавав будь-яких доказів на спростування обґрунтованості витрат позивача. 
Наведені документи підтверджують в повному обсязі понесення витрат позивачем в межах судового розгляду справи.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача.
Крім того слід стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію понесених судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 662 грн 40 коп..
На підставі зазначеного і керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 89, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Задовольнити повністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13, код ЄДРПОУ 42986956) до  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості.
Стягнути з  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13, код ЄДРПОУ 42986956) 91 000 грн 00 коп. заборгованості за кредитним договором, 9 662 грн 40 коп. відшкодування витрат, а всього 100 662 грн 40 коп..
Рішення суду може бути оскаржено до Сумської апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 15.06.2026.

Суддя        Владислав КОСТЕНКО