ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 914/2660/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Власова Ю. Л. (головуючий), Бенедисюка І. М., Булгакової І. В.,

за участю секретаря судового засідання Бутенка А. О., 
представників учасників справи:
позивача - Медвідь А. Б.,
відповідача - Подольський А. А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні 
касаційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець"
на рішення Господарського суду Львівської області від 24 квітня 2025 року, додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 07 травня 2025 року (суддя Матвіїв Р. І.)
та постанови Західного апеляційного господарського суду від 21 серпня 2025 року (колегія суддів: Орищин Г. В., Галушко Н. А., Желік М. Б.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торі Солар"
до Державного підприємства "Гарантований покупець"
про стягнення 7 104 897,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торі Солар" (далі ТОВ "Торі Солар") звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Державного підприємства "Гарантований покупець" (далі ДП "Гарантований покупець") заборгованості за договором купівлі-продажу електричної енергії, виробленої продавцем за "зеленим" тарифом, інфляційних втрат та 3% річних.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором у частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг за період з 31 жовтня 2021 року до 31 жовтня 2024 року. З урахуванням заяв про зменшення розміру позовним вимог позивач просив суд стягнути з відповідача 6 317 396,33 грн основного боргу, 612 431,19 грн інфляційних втрат та 175 069,87 грн 3% річних.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду Львівської області від 24 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21 серпня 2025 року, позов задоволено частково. Закрито провадження в частині вимог про стягнення 364 635,69 грн основного боргу (за відсутністю предмета спору у зв`язку зі сплатою відповідачем на рахунок позивача цієї частини спірної заборгованості у добровільному порядку під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції). Стягнуто з ДП "Гарантований покупець" на користь ТОВ "Торі Солар" 2 415 254,89 грн основного боргу, 601 691,55 грн інфляційних втрат, 171 819,00 грн 3% річних та 38 265,19 грн судового збору; в задоволенні вимог про стягнення 3 537 505,75 грн основного боргу, 10 739,64 грн інфляційних втрат та 3 250,87 грн 3% річних відмовлено; у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру 3% річних до 1 грн відмовлено.

2.2. У підготовчому засіданні суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

2.3. Суд апеляційної інстанції підтримав позицію суду першої інстанції, зазначивши, що за умовами частини першої статті 29 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Водночас частина п`ята вказаної статті презюмує, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Відповідно до статті 532 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: 1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна; 2) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові; 3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; 4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання; 5) за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника. Зобов`язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Предметом даного спору є стягнення грошових коштів за порушення виконання зобов`язань, які виникли з договору купівлі-продажу електричної енергії, виробленої продавцем за "зеленим" тарифом, відповідно до умов якого (з врахуванням всіх додатків та додаткових угод до нього) позивач, як продавець за "зеленим" тарифом продає відповідачу електричну енергію, вироблену чотирма об`єктами електроенергетики - даховими сонячними електростанціями, які всі розташовані у Самбірському районі Львівської області за такими адресами: 1) Львівська обл., Самбірський р-н, м. Самбір, вул. Середня, буд. 295-а/23, 295-а/24, 295-а/25, 295-а/26, 295-а/27, 295-а/28, 295-а/29; 2) Львівська обл., Самбірський р-н, с. Бережниця, вул. Вишнева, буд. 2/1, 2/2, 2/3, 2/4; 3) Львівська обл., Самбірський р-н, с. Новосілки-Гостинні, вул. Залізнична, буд. 3/1, 3/2, 3/3, 3/4; 4) Львівська обл., Самбірський р-н, с. Новосілки-Гостинні, вул. Залізнична, буд. 3/5, 3/6, 3/7.

Водночас, відповідно до усіх додатків, пунктів 8.1 та 8.2 до договору та додаткових угод №443/07/23, №143/07/24, №4114/07/24, не лише усі місця встановлення приладів та системи розрахункового обліку позивача, але й усі точки надходження електроенергії знаходяться за означеними місцями розташування дахових сонячних електростанцій (тобто усі у Самбірському районі Львівської області). Ба більше, отримувачем електроенергії щодо усіх чотирьох дахових сонячних електростанцій позивача (розташованих у Самбірському районі Львівської області) є ПрАТ "Львівобленерго", посадові особи якого письмово погодили межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності вказаних об`єктів.

Вказане свідчить про те, що місцем виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу електричної енергії виробленої продавцем за "зеленим" тарифом, стягнення грошових коштів за невиконання якого є предметом цього спору, є Львівська область, відтак, позивач скористався своїм правом, наданим частиною п`ятою статті 29 ГПК України, та звернувся з даним позовом до Господарського суду Львівської області. Таким чином, судова колегія не вбачає жодних процесуальних порушень в діях суду першої інстанції, які, зокрема, є однією із підстав апеляційної скарги.

2.4. Крім того, додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 07 травня 2025 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21 серпня 2025 року, частково задоволено заяву позивача про ухвалення додаткового рішення; стягнуто з ДП "Гарантований покупець" на користь ТОВ "Торі Солар" 40 133,03 грн витрат на професійну правничу допомогу.

2.5. Суди виснували, що вартість наданих позивачу послуг із професійної правничої допомоги в розмірі 80 250,00 грн відповідає критеріям фактичності, реальності, розумності, обґрунтованості та необхідності в межах справи, що розглядалась. Тому з урахуванням часткового задоволення позовних вимог правомірним є стягнення з відповідача 40 133,03 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, що пропорційно 50,01% заявлених позовних вимог з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог № 2 (з розрахунку 44,88% вимог, в частині яких позов задоволено та 5,13% вимог, в частині яких провадження закрито у зв`язку із відсутністю предмета спору).

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. ДП "Гарантований покупець" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 24 квітня 2025 року, додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 07 травня 2025 року та постанови Західного апеляційного господарського суду від 21 серпня 2025 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову та заяви ТОВ "Торі Солар" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.

3.2. Підставами касаційного оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 24 квітня 2025 року, додаткового рішення Господарського суду Львівської області від 07 травня 2025 року, постанови Західного апеляційного господарського суду від 21 серпня 2025 року та постанови Західного апеляційного господарського суду від 21 серпня 2025 року у справі № 914/2660/24 скаржник визначив:

- пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, а саме те, що суди першої та апеляційної інстанцій застосували статті 1, 19, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", статті 126, 129 ГПК України без урахування висновків Верховного Суду, зроблених у подібних правовідносинах;

- пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, а саме відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування частини п`ятої статті 29 ГПК України в розрізі застосування положень пункту 4 частини першої статті 532 ЦК України та частин другої, третьої статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії";

- пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України, вказавши, що справа була вирішена неповноважним складом суду з порушенням правил територіальної підсудності.

4. Порядок розгляду справи судом касаційної інстанції

4.1. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 вересня 2025 року для розгляду зазначеної касаційної скарги визначено колегію суддів у складі: Власов Ю.Л. - головуючий, Булгакова І.В., Колос І.Б.

4.2. Ухвалою Верховного Суду від 22 вересня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ДП "Гарантований покупець", водночас воно зупинено до закінчення перегляду Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи №924/698/23.

4.3. Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 14 квітня 2026 року №32.2-01/277 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи №914/2660/24 у зв`язку з відпусткою судді Колос І.Б.

4.4. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 квітня 2026 року зазначену касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Власов Ю.Л. - головуючий, Булгакова І.В., Малашенкова Т.М.

4.5. Ухвалою від 14 квітня 2026 року поновлено касаційне провадження у справі №914/2660/24, розгляд касаційної скарги ДП "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду Львівської області від 24 квітня 2025 року, додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 07 травня 2025 року та постанови Західного апеляційного господарського суду від 21 серпня 2025 року призначено у відкритому судовому засіданні на 07 травня 2026 року.

4.6. Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 04 травня 2026 року №32.2-01/430 у справі призначено проведення повторного авторозподілу у зв`язку із відрядженням судді Малашенкової Т.М.

4.7. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи №914/2660/24 між суддями від 04 травня 2026 року визначено колегію суддів у складі: Власов Ю.Л. - головуючий, Бенедисюк І.М., Булгакова І.В.

4.8. Ухвалою Верховного Суду від 07 травня 2026 року замінено відповідача у справі - ДП "Гарантований покупець" на його правонаступника - Акціонерне товариство "Гарантований покупець" (далі - АТ "Гарантований покупець").

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи, які враховуються Верховним Судом під час касаційного перегляду

5.1. Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 29 листопада 2019 року №2571 ТОВ "Торі Солар" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії відповідно до додатка. У додатку до цієї постанови визначено місця провадження господарської діяльності позивача з виробництва електричної енергії об`єктом електроенергетики, даховою сонячною електростанцією, місцезнаходження: Львівська обл., м. Самбір, вул. Середня, буд. 295-а/23, 295-а/24, 295-а/25, 295-а/26, 295-а/27, 295-а/28, 295-а/29.

5.2. Між ДП "Гарантований покупець" (гарантований покупець згідно з договором) та ТОВ "Торі Солар" (продавець за "зеленим" тарифом згідно з договором) 24 липня 2020 року укладено договір № 1692/01/20 (далі - Договір), предметом якого є купівля-продаж всієї відпущеної електричної енергії, виробленої продавцем за "зеленим" тарифом. Купівля-продаж електричної енергії за цим Договором здійснюється за умови членства продавця за "зеленим" тарифом у балансуючій групі гарантованого покупця (пункт 2.2 Договору).

5.3. 24 липня 2020 року гарантований покупець надав письмову згоду на включення позивача до балансуючої групи виробників за "зеленим" тарифом.

5.4. Додатковою угодою №443/07/23 від 13 березня 2023 року сторони дійшли згоди, що з 14 березня 2023 року продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується додатково продавати електричну енергію, вироблену новим об`єктом електроенергетики - даховою сонячною електростанцією (Львівська обл., Самбірський р-н, с. Бережниця, вул. Вишнева, будинок 2/1, 2/2, 2/3, 2/4), за винятком обсягу електричної енергії, необхідного для власних потреб зазначеного об'єкта електроенергетики.

5.5. Додатковою угодою №143/07/24 від 24 січня 2024 року сторони узгодили, що з 25 січня 2024 року позивач буде додатково продавати електричну енергію, вироблену новим об`єктом електроенергетики - даховою сонячною електростанцією (Львівська обл., Самбірський район, с. Новосілки Гостинні, вул. Залізнична, буд. 3/1, 3/2, 3/3, 3/4), за винятком обсягу електричної енергії, необхідної для власних потреб зазначеного об`єкта електроенергетики.

5.6. Додатковою угодою №4114/07/24 від 21 червня 2024 року сторони дійшли згоди, що з 28 червня 2024 року продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується додатково продавати електричну енергію, вироблену новим об`єктом електроенергетики - даховою сонячною електростанцією (Львівська обл., Самбірський р-н, с. Новосілки Гостинні, вул. Залізнична, буд. 3/5, 3/6, 3/7), за винятком обсягу електричної енергії, необхідного для власних потреб зазначеного об`єкта електроенергетики.

5.7. У матеріалах справи наявні акти купівлі - продажу електроенергії, складені між позивачем та відповідачем, виписки по банківському рахунку позивача, платіжні інструкції, акт звірки взаєморозрахунків відповідача з позивачем станом на 31 грудня 2024 року, на підставі яких суди попередніх інстанцій визначили розмір заборгованості відповідача перед позивачем за відпущену електричну енергію у спірний період, а також здійснили розрахунок річних та інфляційних відповідно до заявленого позивачем періоду.

5.8. Висновки судів першої та апеляційної інстанцій в частині правових підстав стягнення з ДП "Гарантований покупець" на користь ТОВ "Торі Солар" заборгованості, з урахуванням інфляційних втрат і 3% річних, та визначення їх розміру відповідачем не оскаржуються.

5.9. Також судами попередніх інстанцій встановлено, що між ТОВ "Торі Солар" та адвокатом Медведем Андрієм Богдановичем укладено договір про надання правничої допомоги №28/03/24 від 28 березня 2024 року, який містить, зокрема, такі умови: 

- плата за правничу допомогу складається з: суми гонорару (у тому числі гонорару успіху), що виплачується клієнтом адвокату; сум, що виплачуються клієнтом адвокату як покриття фактичних видатків, пов`язаних з наданням правничої допомоги за цим договором (пункт 4.2);

- за надання правничої допомоги клієнт виплачує адвокату плату, яка визначається відповідно до акту надання (прийому-передачі) правничої допомоги, підписаного уповноваженими представниками сторін, та/або рахунку, виставленого адвокатом для оплати правничої допомоги (пункт 4.3);

- факт надання правничої допомоги, а також її вартість, засвідчується актом про надання правничої допомоги, який підписується сторонами (пункт 4.4).

5.10. Додатковою угодою №1 від 09 жовтня 2024 року до договору про надання правничої допомоги сторони вирішили доповнити договір пунктом 4.5 та викласти його у такій редакції: "4.5. Плата за правничу допомогу (послуги) адвоката (гонорар) у справі за позовною заявою клієнта до ДП "Гарантований покупець" про стягнення заборгованості визначається з врахуванням обсягу наданої правової допомоги, часу затраченого адвокатом на надання правничої допомоги, складності завдань, отриманого результату та інших обставин і факторів. Водночас, розмір вартості наданих адвокатом правничих послуг визначається сталими сумами за виконання конкретних завдань та/або погодинною оплатою. Зокрема: 1) вартість однієї години роботи (правничих послуг) адвоката становить 1500 грн; 2) представництво адвокатом інтересів клієнта у суді складається з консультацій адвоката з клієнтом щодо оптимального представництва інтересів клієнта, підготовки адвоката до судових засідань та безпосередньої участі адвоката в судових засіданнях і оцінюється згідно з фактично витраченим адвокатом часом; 3) за результатом ухваленого судом судового рішення, клієнт оплачує адвокату "гонорар успіху" у розмірі 2% від загальної суми стягнутої судом з боржника на користь клієнта".

5.11. Позивачем та адвокатом Медведем А.Б. складено акти здачі-прийняття наданих послуг на загальну суму 80 250,00 грн. Позивач сплатив адвокату вказану суму.

5.12. Відповідно до долучених актів здачі-прийняття наданих послуг (виконаних робіт) згідно з договором про надання правничої допомоги адвокат Андрій Медвідь надав ТОВ "Торі Солар" послуги з: 1) опрацювання матеріалів, підготовки позовної заяви та подання її до суду у підсистемі "Електронний суд" (10 годин на суму 15 000,00 грн); 2) опрацювання клопотання відповідача про передачу справи на розгляд іншого суду (послуг 0,5 годин на суму 750,00 грн); 3) підготовки заперечення проти клопотання відповідача про передачу справи на розгляд іншого суду (1 година на суму 1 500,00 грн); 4) підготовки заяви про зменшення позовних вимог (3,5 години на суму 5 250,00 грн); 5) підготовки та представництва інтересів клієнта у судовому засіданні 11 грудня 2024 року (1,5 години на суму 2 250,00 грн); 6) опрацювання відзиву відповідача на позовну заяву (1,5 години на суму 2 250,00 грн); 7) підготовки відповіді на відзив позивача (3,5 години на суму 5 250,00 грн); 8) опрацювання заперечення відповідача (0,5 години на суму 750,00 грн); 9) опрацювання клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (0,5 години на суму 750,00 грн); 10) підготовки заперечення проти клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (1,5 години на суму 2 250,00 грн); 11) підготовки заяви про долучення доказів та надання додаткових пояснень з додатками від 07 січня 2025 року (3,5 години на суму 5 250,00 грн); 12) підготовки заяви №2 про зменшення позовних вимог (3,5 години на суму 5 250,00 грн); 13) підготовки та представництва інтересів клієнта у судовому засіданні 08 січня 2025 року (1,5 години на суму 2 250,00 грн); 14) підготовки та представництва інтересів клієнта у судовому засіданні 13 лютого 2025 року (1,5 години на суму 2 250,00 грн); 15) підготовки заяви №2 про надання додаткових пояснень (3 години на суму 4 500,00 грн); 16) підготовки та представництва інтересів клієнта у судовому засіданні 13 березня 2025 року (1,5 години на суму 2 250,00 грн); 17) опрацювання заяви відповідача про закриття провадження у справі в частині позовних вимог (1 година на суму 1 500,00 грн); 18) підготовки заперечення проти заяви відповідача про закриття провадження у справі в частині позовних вимог (4 години на суму 6 000,00 грн); 19) підготовки та представництва інтересів клієнта у судовому засіданні 20 березня 2025 року (1,5 години на суму 2 250,00 грн); 20) опрацювання заяви відповідача про закриття провадження у справі в частині позовних вимог (0,5 години на суму 750,00 грн); 21) опрацювання клопотання відповідача (3 години на суму 4 500,00 грн); 22) підготовки клопотання позивача про врахування інформації про стан розрахунків з додатками та подання його до суду (0,5 години на суму 750,00 грн); 23) підготовки та представництва інтересів клієнта у судовому засіданні 09 квітня 2025 року (1,5 години на суму 2 250,00 грн); 24) підготовки заяви позивача про надання додаткових пояснень щодо поданого відповідачем клопотання (1 година на суму 1 500,00 грн); 25) підготовки та представництва інтересів клієнта у судовому засіданні 14 квітня 2025 року (1,5 години на суму 2 250,00 грн); 26) представництва інтересів клієнта у судовому засіданні 24 квітня 2025 року (0,5 години на суму 750,00 грн).

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

6. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6.1. Скаржник вважає, що судами попередніх інстанцій допущено порушення норм процесуального права, тому наявні підстави для касаційного оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 24 квітня 2025 року та постанови Західного апеляційного господарського суду від 21 серпня 2025 року, передбачені пунктами 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України, а також підстава касаційного оскарження додаткового рішення Господарського суду Львівської області від 07 травня 2025 року та постанови Західного апеляційного господарського суду від 21 серпня 2025 року (за результатами перегляду додаткового рішення), визначена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України.

6.2. Зокрема АТ "Гарантований покупець" зазначає, що станом на день оскарження відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування частини п`ятої статті 29 ГПК України (визначення територіальної юрисдикції спору) стосовно положень пункту 4 частини першої статті 532 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та частин другої, третьої статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" (у правовідносинах, які виникли у зв`язку із виконанням безготівкового грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом).

6.3. Скаржник зауважує, що об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду розглядає подібне питання у межах справи №924/698/23, однак станом на час звернення із касаційною скаргою рішення у вказаній справі не прийнято.

6.4. Відповідач стверджує, що позовні вимоги про стягнення продавцем із гарантованого покупця оплати за договором купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом не можуть розглядатися судом за місцезнаходженням кредитора; ця справа №914/2660/24 підсудна Господарському суду міста Києва (за зареєстрованим місцезнаходженням відповідача у справі), а не Господарському суду Львівської області, тому вона була вирішена неповноважним складом суду, що є підставою для обов`язкового скасування судових рішень та направлення її на новий розгляд відповідно до пункту 1 частини першої статті 310 та пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України.

6.5. Ухвалюючи додаткове рішення у справі та залишаючи його без змін, суди першої та апеляційної інстанцій, на переконання відповідача, неправильно застосували статті 1, 19, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", статті 126, 129 ГПК України, не врахувавши висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18, від 24 жовтня 2019 року у справі №905/1795/18 та від 19 вересня 2020 року у справі № 904/3583/19.

6.6. Відповідач вважає, що присуджена до стягнення з нього сума витрат на правову допомогу є неспівмірно великою, враховуючи незначну складність цієї справи. Також судами не було взято до уваги особу та фінансовий стан АТ "Гарантований покупець".

7. Доводи позивача

7.1. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Торі Солар" просить відмовити у її задоволенні, а оскаржувані відповідачем судові рішення залишити без змін, посилаючись на те, що доводи касаційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, а судові рішення ухвалені судами попередніх інстанцій з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Також просить покласти на відповідача судові витрати.

7.2. Стверджує, що керуючись положеннями пункту 4 частини першої статті 532 ЦК України місцем виконання грошових зобов`язань між позивачем та відповідачем за Договором є місцезнаходження позивача (с. Бабина, Самбірський район Львівської області). Крім того, місцем виконання Договору (місцем розташування точок комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за "зеленим" тарифом, в яких гарантований покупець зобов`язався купувати всю відпущену електричну енергію) також є Самбірський район Львівської області. Отже, спір між сторонами за територіальною юрисдикцією підлягав розгляду Господарським судом Львівської області.

7.3. Стосовно понесених ним в суді першої інстанції витрат на правову допомогу вказує, що адвокатом було надано позивачу адвокатські послуги загальним обсягом 53,5 години на загальну суму 80 250,00 грн, яка була заявлена позивачем до відшкодування. Судом першої інстанції вказану суму було відшкодовано частково, в розмірі 40 133,03 грн, що, на переконання позивача, відповідає складності справи, тривалості її розгляду, обсягам опрацьованих документів та здійснених розрахунків.

7.4. Крім того позивач зазначає, що відповідно до договору про надання правничої допомоги № 28/03/24 від 28 березня 2024р адвокатом Медвідь А.Б. у справі № 914/2660/24 в період з 01 вересня 2025 року до 06 жовтня 2025 року (включно) було надано позивачу правничу допомогу (послуги) щодо: 1) опрацювання касаційної скарги ДП "Гарантований покупець" (1 година на суму 1 500,00 грн); 2) підготовка відзиву на касаційну скаргу з додатками та подання його до суду (2,5 години на суму 3 750,00 грн). Загальний обсяг послуг 3,5 годин на суму 5 250,00 грн.

Позивач просить включити до суми судових витрат, які він поніс у зв`язку із касаційним розглядом справи, вказану суму витрат з оплати послуг адвоката, а також орієнтовну вартість подальшої правничої допомоги / послуг, які будуть отримані позивачем, які загалом орієнтовно можуть скласти 10 000 грн.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

8.1. Під час касаційного перегляду справи Верховний Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства, закріплених у частині третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

8.2. Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

8.3. Також Верховний Суд наголошує, що переглядаючи справу в касаційному порядку, він виконує функцію "суду права", а не "факту", отже, відповідно до статті 300 ГПК України перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи.

8.4. Верховний Суд позбавлений права самостійно досліджувати, перевіряти та переоцінювати докази, самостійно встановлювати по-новому фактичні обставини справи, певні факти або їх відсутність.

8.5. Крім того, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу на положення частини першої статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до якої Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

8.6. Отже, повноваження Верховного Суду з розгляду касаційних скарг мають здійснюватися з метою забезпечення сталої судової практики, а не створення можливості проведення додаткового апеляційного перегляду.

9. Стосовно доводів відповідача щодо незаконності рішення Господарського суду Львівської області від 24 квітня 2025 року, залишеного без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 21 серпня 2025 року

9.1. Виходячи зі змісту касаційної скарги, відповідач називає підстави касаційного оскарження, вказані у пунктах 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України, а саме, ухвалення судами першої та апеляційної інстанцій вказаних судових рішень із неправильним застосуванням норм процесуального права (статей 27, 29 ГПК України), за відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування частини п`ятої статті 29 ГПК України (визначення територіальної юрисдикції спору) разом із пунктом 4 частини першої статті 532 ЦК України та частинами другою, третьою статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" у подібних правовідносинах, що, на переконання скаржника, призвело до розгляду та вирішення справи неповноважним складом суду.

9.2. Відповідач стверджує, що відповідно до частин першої, другої статті 27 ГПК України позов про стягнення продавцем із гарантованого покупця оплати за договором купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом має пред`являтися до Господарського суду міста Києва - за місцезнаходженням відповідача у справі. Частина п`ята статті 29 ГПК України, яка надає право позивачу пред`являти позов за місцем виконання договору, не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

9.3. Разом із тим, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду розглянула вказане питання у подібних правовідносинах у межах справи № 924/698/23.

У вказаній справі між відповідачем як постачальником і позивачем як споживачем укладено договір про закупівлю електричної енергії, за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача включно з тарифом на послуги з передачі електричної енергії, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору. У пункті 2.4 цього договору визначено місце закупівлі шляхом наведення переліку населених пунктів, що знаходяться у Хмельницькій області.

Передаючи справу на розгляд об`єднаної палати, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, з-поміж іншого, зазначала про те, що спір про стягнення з відповідача грошових коштів не стосується предмета договору поставки, а місце поставки не має значення для визначення юрисдикції спору. Отже, перед об`єднаною палатою Верховного Суду було поставлено питання, чи є спір про визнання додаткових угод до договору про закупівлю електричної енергії недійсними і повернення коштів, сплачених через збільшення за їх умовами ціни за одиницю товару, таким, що виникає з договору, і, відповідно, чи може позов із зазначеними вимогами бути пред`явленим та розглянутим господарським судом за місцем виконання договору.

9.4. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2026 року у справі № 924/698/23 виклала такий висновок щодо можливості застосування у цьому разі встановленого у частині п`ятій статті 29 ГПК України правила альтернативної територіальної підсудності.

За змістом положень частини п`ятої статті 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Аналіз зазначеної норми процесуального закону свідчить про те, що нею встановлено дві окремі підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності: 1) якщо спір виник із договору, в якому визначено місце виконання; 2) якщо спір виник із договору, в якому не визначено місце його виконання, проте з огляду на специфіку врегульованих ним правовідносин виконувати такий договір можливо лише в певному місці. 

Отже, у питанні, який позов може пред`являтися за територіальною підсудністю за вибором позивача, законодавець керується тим, що це позов у спорі, що виник із договору, який відповідає певним ознакам (у ньому визначено місце виконання або його можливо виконати лише в конкретному місці).

Обмежень про те, що зазначений спір має бути виключно спором про виконання цього договору, частина п`ята статті 29 ГПК України не містить.

Натомість саме місце пред`явлення позову у спорі, що виник із договору, законодавець визначає за вибором позивача за місцем виконання відповідного договору.

Таким чином, для застосування встановленого частиною п`ятою статті 29 ГПК України правила альтернативної територіальної підсудності спір між сторонами має бути таким, що виник із договору, однак не обов`язково спором про його виконання.

Спір у справі № 924/698/23 є спором, що виник із договору.

Ураховуючи специфіку відносин із постачання електричної енергії, місцем виконання такого договору, як правило, є місце, де електроенергія переходить від постачальника до споживача. Це може бути: 1) електроустановчий пункт споживача - місце, де знаходиться обліковий пристрій (лічильник) і здійснюється фактичний прийом електроенергії; 2) точка приєднання до електричної мережі - місце, де споживач приєднується до системи електропостачання; 3) інша локація, погоджена сторонами - наприклад, спеціально визначене місце передачі електроенергії, яке відповідає вимогам нормативно-правових актів та умов договору.

Якщо у договорі про постачання електричної енергії не вказано місце поставки, то за загальним правилом воно визначається як місце, у якому встановлено обладнання для обліку електроенергії або в якому за домовленістю сторін електроенергія фактично переходить до споживача (межа балансової належності згідно з Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 309).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у цьому разі у пункті 2.4 договору визначено місце закупівлі, а саме зазначено перелік населених пунктів, що знаходяться у Хмельницькій області.

З огляду на наведене між сторонами справи № 924/698/23 виник спір із договору, в якому визначено місце його виконання.

Тобто наявна перша (у договорі визначено місце його виконання) із передбачених частиною п`ятою статті 29 ГПК України підстава для пред`явлення позову за вибором позивача до господарського суду за місцем виконання договору.

9.5. З наведеного вбачається, що об`єднана палата Верховного Суду виснувала, що договір про закупівлю електричної енергії, у якому визначено місце, де електроенергія переходить від постачальника до споживача, слід вважати договором, в якому визначено місце його виконання, а отже у спорі, що виник з такого договору, позивач може на підставі частини п`ятої статті 29 ГПК України обрати альтернативну підсудність та звернутися з позовом до господарського суду за місцем виконання договору.

9.6. Згідно з частиною другою статті 315 ГПК України у постанові об`єднаної палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, що передала справу на розгляд об`єднаної палати.

9.7. Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 квітня 2026 року у справі № 924/698/23 виклав правовий висновок щодо застосування частини п`ятої статті 29 ГПК України у подібних правовідносинах, який враховується колегією суддів Верховного Суду під час касаційного перегляду цієї справи, оскільки спір між ТОВ "Торі Солар" та АТ "Гарантований покупець" виник з Договору.

9.8. Крім того, Верховний Суд зауважує, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 532 ЦК України якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Отже, за обставинами цієї справи місце виконання грошового обов`язку відповідача, щодо якого виник спір, співпадає з місцем продажу електроенергії за Договором, що також вказує на необґрунтованість аргументів скаржника стосовно неправильного застосування судами попередніх інстанцій частини п`ятої статті 29 ГПК України та вирішення цієї справи неповноважним складом суду.

9.9. У пункті 4 частини першої статті 296 ГПК України зазначено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.

9.10. З огляду на викладення об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2026 року у справі № 924/698/23 висновку щодо застосування частини п`ятої статті 29 ГПК України у подібних правовідносинах, необхідність врахування цього висновку під час розгляду та вирішення цієї справи №914/2660/24, відповідність позиції судів попередніх інстанцій у цій справі вказаному правовому висновку об`єднаної палати та відсутність підстав для відступлення від нього, колегія суддів Верховного Суду виснує про наявність передумов для закриття на підставі пункту 4 частини першої статті 296 ГПК України касаційного провадження у цій справі, відкритого з підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України.

9.11. Також, з огляду на те, що суди попередніх інстанцій правильно визначили територіальну юрисдикцію (підсудність) цієї справи з посиланням на частину п`яту статті 29 ГПК України, підстава касаційного оскарження, визначена пунктом 4 частини другої статті 287 та пунктом 1 частини першої статті 310 ГПК України, а саме, розгляд і вирішення цієї справи неповноважним складом суду - не підтвердилася.

10. Стосовно доводів позивача щодо незаконності додаткового рішення Господарського суду Львівської області від 07 травня 2025 року, залишеного без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 21 серпня 2025 року

10.1. Відповідач стверджує, що ухваливши додаткове рішення про стягнення з нього витрат позивача на професійну правничу допомогу, суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми статей 126, 129 ГПК України та положення Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 01 серпня 2019 року у справі №915/237/18, від 24 жовтня 2019 року у справі №905/1795/18 та від 19 вересня 2020 року у справі №904/3583/19, та стягнули з відповідача на користь позивача неспівмірно велику суму витрат на правову допомогу, не звернули належної уваги на незначну складність цієї справи, особу та фінансовий стан АТ "Гарантований покупець".

10.2. Проаналізувавши вказані доводи відповідача в контексті визначеної пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України підстави касаційного оскарження, колегія суддів Верховного Суду виснує про їх необґрунтованість.

10.3. Зокрема, названі позивачем постанови Верховного Суду містять висновки стосовно застосування норм ГПК України та Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час вирішення питань про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які є подібними до тих, що були застосовані судами попередніх інстанцій у цій справі під час прийняття оскаржуваних судових рішень.

10.4. Так, наприклад, у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зазначено, що вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дослідив докази і доводи сторін, надав оцінку співмірності суми витрат зі складністю справи, відповідності цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, однак визнав правомірним стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу лише у сумі 19 500,00 грн, оскільки саме таку суму, за висновком судів, фактично витратила / понесла (сплатила) сторона. При цьому факт надання професійної правничої допомоги адвокатом (обсяг наданих послуг і виконаних робіт, їх вартість) на спірну суму судами не спростовано.

Однак господарські суди першої та апеляційної інстанцій не звернули уваги на те, що за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Таким чином, ураховуючи наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи і не спростований судами факт надання адвокатом професійної правничої допомоги у цій справі у суді першої інстанції на спірну суму (35 000,00 грн), об`єднана палата дійшла висновку, що рішення і постанову у справі слід скасувати у частині відмови у стягненні з відповідача 15 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та прийняти у зазначеній частині нове рішення, згідно з яким стягнути з відповідача на користь позивача 15 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

10.5. У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі №915/237/18 вказано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

10.6. У постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі №905/1795/18 також зазначено, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

10.7. У постанові Верховного Суду від 19 вересня 2020 року у справі №904/3583/19 (на яку послався суд першої інстанції в оскаржуваному додатковому рішенні) вказано, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

10.8. У цій справі суди попередніх інстанцій, за своїм внутрішнім переконанням оцінивши надані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 80 250 грн та доводи і заперечення відповідача стосовно необґрунтованості і неспівмірності розміру цих витрат, з дотриманням норм процесуального права, навівши в судових рішеннях необхідне мотивування, дійшли висновку про стягнення з ДП "Гарантований покупець" на користь ТОВ "Торі Солар" 40 133,03 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку із розглядом цієї справи в суді першої інстанції.

10.9. Під час касаційного перегляду додаткового рішення Господарського суду Львівської області від 07 травня 2025 року та постанови на додаткове рішення Західного апеляційного господарського суду від 21 серпня 2025 року колегія суддів Верховного Суду не встановила в діях судів першої та апеляційної інстанції порушень приписів статей 126, 129 ГПК України, неправильного застосування норм Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", які б призвели до ухвалення судами незаконного рішення.

10.10. Зроблені судами першої та апеляційної інстанцій висновки в обґрунтування додаткового рішення Господарського суду Львівської області від 07 травня 2025 року, залишеного без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 21 серпня 2025 року, відповідають правовим позиціям Верховного Суду щодо загальних правил відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, які заявляються стороною у справі на підставі договору, укладеного з адвокатом, з урахуванням складності справи, заявлених та задоволених позовних вимог, зібраних судом доказів, часу судового розгляду справи, обсягу вирішених процесуальних питань тощо.

10.11. Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникли при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а інші доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.

11. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

11.1. Згідно із частиною першою статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

11.2. Враховуючи доводи касаційної скарги, межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не отримали свого підтвердження під час касаційного провадження, у зв`язку із чим підстави для скасування судових рішень попередніх інстанцій відсутні.

11.3. Крім того, оскільки підстава для касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшла свого підтвердження після відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою в цій частині на підставі пункту 4 частини першої статті 296 цього Кодексу.

12. Судові витрати

12.1. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, то судові витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись пунктом 4 частини першої статті 296, статтями 126, 129, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційне провадження у справі № 914/2660/24, відкрите за касаційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Гарантований покупець") на рішення Господарського суду Львівської області від 24 квітня 2025 року та постанову Західного апеляційного господарського суду від 21 серпня 2025 року з підстави, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, - закрити.

2. В іншій частині касаційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Гарантований покупець") залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду Львівської області від 24 квітня 2025 року, додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 07 травня 2025 року та постанови Західного апеляційного господарського суду від 21 серпня 2025 року у справі №914/2660/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. Л. Власов

Суддя І. М. Бенедисюк

Суддя І. В. Булгакова