ЄУН: 336/2277/26
Провадження №: 3/336/1337/2026 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2026 року     м. Запоріжжя
Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Коваленко Павло Леонідович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , 
за ч.1 ст.130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
06.03.2026 о 03:37 год. в м. Запоріжжя, по вул. Полтавській, 78, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Avensis, реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу проводився за допомогою технічного засобу Drager Alcotest 7510, тест №125 – результат позитивний 2,8% проміле. З результатом згоден. Від керування відсторонений, про повторність попереджений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а. Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Захисник Халупко В.М. скерував на адресу суду пояснення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в яких зазначив, що 06.03.2026 працівниками поліції було здійснено зупинку транспортного засобу, яким, як стверджують працівники поліції, керував ОСОБА_1 . Причина зупинки автомобіля не вказана у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №607396 і взагалі відсутнє її документування. Працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами (не долучено до протоколу про адміністративне правопорушення) порушення ОСОБА_1 , таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку ТЗ. Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не вбачається долучених належним чином доказів того, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення ПДР України, за які його слід було зупинити, то всі наступні вимоги працівників поліції, в тому числі вимогу на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В матеріалах справи, в тому числі відсутня інформація та відомості в графі 11 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №607396, взагалі відсутнє направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто відсутнє направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним аналогічна норма вказана у п. 21 Розділу ІІІ Інструкції, вищевикладене свідчить про те що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є недійсним. У графі 11 «До протоколу додаються», протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №607396, не зазначено що до протоколу додаються відеозаписи (відеофіксація). Факт не долучення відеозапису (відеофіксації) оформлення процесуальних дій технічним приладом до протоколу грубо порушує норми ч. 2 ст. 266 КУпАП згідно якої огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення
Щодо відеозапису правопорушення, зазначає наступне. Поліцейський (1-й) повідомляє ОСОБА_1 , що зупинка автомобіля здійснена на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», але не повідомляє пункту даної статті, за нібито порушення ОСОБА_1 ПДР, і не повідомляє за яке саме порушення ПДР зупинено автомобіль. Далі поліцейський вимагає у ОСОБА_1 пред`явлення ним посвідчення водія та документів на транспортний засіб при цьому погрожує в разі ненадання даних документів здійснити евакуацію автомобіля на штрафний майданчик. Відеозаписи не фіксують жодних доказів протиправної поведінки ОСОБА_1 , порушення ним ПДР тощо, а тому враховуючи, що із матеріалів цієї справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення ПДР України, за які його слід було зупинити, оскільки відомостей які б про це свідчили немає у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №607396 а також не зафіксовано на наданих відеозаписах, то всі наступні вимоги працівників поліції (в т. ч. вимогу на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння) ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. За протоколом, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (що не було зроблено поліцейськими). Результати алкотестера (газоаналізатора) яким проводився тест на алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 , не можуть бути допустимими доказами, оскільки на відеозаписі зафіксовано як поліцейська бере своєю рукою від ОСОБА_1 мундштук без обгортки і без упаковки вставляє його в отвір алкотестеру. Разом із тим ОСОБА_1 здійснював дві спроби поспіль проходження тесту але мундштук, який тільки для одноразового використання, взагалі не змінювався. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею КУпАП. Що у випадку із ОСОБА_1 не було зроблено і це чітко зафіксовано на вище вказаному відеозаписі. Ігнорування факту того що ОСОБА_1 є військовослужбовцем підтверджує грубе порушення норми ч. 3 ст. 266-1 КУпАП відповідно до якої огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів
Висновки працівників поліції щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є недійсними та протиправними. Даний факт підтверджує неправомірність складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №607396, відносно ОСОБА_1 , ствердження що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не аргументоване, немає належного та допустимого доказового підґрунтя і не може сприйматись як доказ і враховуватись у справі. 
Працівниками поліції під час неправомірної зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , були допущені грубі порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, складання протоколу про адміністративне правопорушення, долучення до нього матеріалів (а саме не долучення до нього матеріалів - відеозаписів), ігнорування того що ОСОБА_1 , є діючим військовослужбовцем підтверджують протизаконність дій поліцейських. На підставі вищевикладеного прохав закрити справу, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
В судове засідання ОСОБА_1  та його представник Халупко В.М., не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. В призначену дату і час розгляду справи представник на відеоконференцію не вийшов, будь-яких заяв з цього приводу не надав.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі наступного.
КУпАП визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху України, водію заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 06.03.2026 серії ЕПР1 №607396, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; тобто всі необхідні відомості, які визначені законом. Зокрема, він складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, прилад Драгер, результат 2,81% проміле;
- рапортом поліцейського;
- довідкою з бази даних «Адмінпрактика», згідно з якою ОСОБА_1 повторності за ст. 130 КУпАП не має, посвідчення водія не отримував; 
- відеозаписом правопорушення, відповідно до якого зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом, а саме, що водій ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом транспортного засобу, самостійно зупинився та вийшов з нього. Після чого працівниками поліції були ввімкненні проблискові маячки. Факт керування відбувся о 03:37, тобто під час дії комендантської години. В подальшому поліцейський повідомляє правопорушнику про причини зупинки, а саме: через порушення правил дорожнього руху, не зазначаючи яке саме. Однак, пояснив, що вже просив водія поставити автомобіль оскільки той перебуває в стані алкогольного сп`яніння. З даного факту суд вбачає, що поліцейський бачив як водій ОСОБА_1 сів за кермо в нетверезому стані, та мав підозру про вчинення ним такого правопорушення. З відеозапису також вбачається, що у водія ОСОБА_1 , порушена координація рухів, незв`язна мова, поведінка яка не відповідає обстановці, а тому суд робить висновок, що ОСОБА_1 дійсно мав ознаки алкогольного сп`яніння.
Щодо пояснень, які були направлені захисником Халупкою С.В, про те, що в протоколі не зазначені ознаки сп`яніння, відсутнє направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та не зазначено про долучення відеозапису правопорушення, суддя вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, виходячи з наступного. 
Ознаки сп`яніння, не зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та відповідна Інструкція не вимагає такого зазначення. Разом з тим, поліцейським виявлені ознаки сп`яніння і вони вбачаються на відео, а саме: порушена координація рухів, незв`язна мова, поведінка яка не відповідає обстановці. Наявність певних ознак сп`яніння зазначається в протоколі у разі відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, згодний з результатом тесту, проведеного технічним засобом Драгер, а також працівниками поліції повідомлено, що здійснюється відеозапис. 
Як зазначено вище, відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху України, водію заборонено керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Зазначені норми кореспондуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також статтею 266 КУпАП.
При цьому, відповідно до зазначених норм, поліцейський не зобов`язаний доводити водію, що в нього наявні ознаки сп`яніння, а повинен повідомити про їх виявлення; поліцейський не повинен вмовляти водія пройти огляд на стан спяніння, а повинен чітко висловити вимогу про проходження медичного огляду з посиланням не відповідні підстави. Також законодавством не передбачено примусової доставки водія до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, так само як і примусового проведення оглдяду на місці зупинки.
В даному випадку водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер, результати огляду не оспорював та погодився із ними. Тому поліцейські не були зобов`язані зазначати ознаки сп`яніння в протоколі, бо факт алкогольного сп`яніння був встановлений відповідним тестом. Видавати направлення на огляд до медичного закладу також працівники поліції не мали, бо водій такого огляду не вимагав і результати тесту не оспорював.
При розгляді справи суддею встановлено, що у даному випадку працівники поліції дотримались вимог законодавства щодо процедури: про виявлення ознак сп`яніння та висловлення вимоги пройти огляд на технічний засіб «Драгер», з результатом який водій був згодний. 
Відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення Кабінет Міністрів України ухвалив постанову від 17 грудня 2008 р. N 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», де визначено Порядок, який визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.
Відповідно до п. 3, 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
До матеріалів справи про адміністративне правопорушення долучено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Відповідно до протоколу та відеозапису водій погодився із результатами огляду, їх не оспорював і не наполягав на проходженні огляду в медичному закладі. Тому підстав направляти його до медичного закладу в працівників поліції не було, процедура не порушена, огляд в медичному закладі не проводився.
Твердження представника про порушення процедури та ненадання ОСОБА_1 копії висновку медичного огляду на стан сп`яніння, є неспроможними з підстав, викладених вище.
Про застосування під час оформлення протоколу технічного засобу відеозапису зазначено, як в самому протоколі так і в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Диск із відповідним відеозаписом був наданий суду і досліджений суддею при розгляді справи, тому у відповідності до вимог ст. 251 КУпАП визнається належним та допустимим доказом. 
При дослідженні наданого відеозапису суддею встановлено, що працівниками поліції дотримані вимоги законодавства при огляді на місці зупинки водія на стан сп`яніння, що також підтверджується долученою роздруківкою тесту Драгера, відповідно до якого результат перевірки приладу показав 0,00 проміле, а результат тесту водія 2,81 проміле. 
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно положень ст. 23 КУПАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до довідки старшого інспектора ВАП УПП в Запорізькій області ДПП водій ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.
Таким чином, врахувавши тяжкість та обставини вчинення правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за доцільне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Керуючись ст. ст. 9, 23, 33-36, 40-1, ч. 1 ст. 130, 268, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень (Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA708999980313000149000008001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення – адміністративний штраф ОСОБА_1 за постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2026 у справі №336/2277/26) без позбавленням права керування транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 665 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: стягнення судового збору ОСОБА_1 за постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2026 у справі №336/2277/26 на користь держави).
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги та бути оскаржена протягом десяти днів з дня прийняття постанови до Запорізького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місце знаходженням його майна в порядку, встановленому законом порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно ч.2 ст.308 КУпАП з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. 
Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Суддя П.Л. Коваленко 

Строк пред`явлення виконавчого документа ________________ 20___рік
Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік
Дата видачі постанови ________________ 20___рік