Справа № 357/2939/26
Провадження № 2/357/3940/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2026 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 2098319 від 01.09.2025 у розмірі 32 256 грн, витрати на судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
В обґрунтування позову вказано, що 01.09.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2098319. 30.09.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» та відповідачем укладено додаткову угоду до кредитного договору № 2098319, якою строк кредитування продовжено. Позикодавець виконав свої зобов`язання за договором, надавши можливість відповідачеві користуватися кредитними коштами, однак позичальник не повернув отримані кошти та не сплатив кошти за користування кредитом.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
02.03.2026 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 23.04.2026, вирішено здійснювати розгляд (формування та зберігання) справи в змішаній (паперовій та електронній) формі.
В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача, в якому останній просить розгляд справи проводити за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, з відзивом (запереченням) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
01.09.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2098319 у формі електронного документу з використанням одноразового ідентифікатора d20629, відповідно до умов якого кредитодавець надав відповідачу кредит, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплати проценти за його користування в строки, визначені цим договором.
Згідно із п. 1.2., 1.3 кредитного договору загальний розмір кредиту складає 18 000 грн, строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до 19.11.2025 включно.
Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 20 762,10 грн (п. 1.10 договору).
30.09.2025 між ТОВ ФК «Абекор» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до кредитного договору № 2098319 від 01.09.2025, відповідно до якої сторони домовились продовжити строк кредиту на 80 днів, кінцевий термін повернення кредиту: «19.12.2025».
Кредитні кошти в сумі 18 000 грн перераховано отримувачу 01.09.2025 в безготівковій формі на платіжну картку НОМЕР_1 , що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 20332-1363-268785227.
В матеріалах справи наявні також Анкета клієнта - фізичної особи, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за кредитним договором, інформаційне повідомлення, паспорт споживчого кредиту, розрахунок заборгованості.
При вирішенні справи суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
З матеріалів справи вбачається, що позикодавець надавши відповідачу кредитні кошти зобов`язання за договором виконав, а позичальник порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув отримані кошти з відсотками за користування, тому за кредитним договором № 2098319 від 08.10.2024 у відповідача наявна прострочена заборгованість в загальному розмірі 32 256 грн, в тому числі: 18 000 грн - тіло кредиту; 14 256 грн - відсотки.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.
Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем.
Щодо відшкодування судових витрат, суд зазначає наступне.
Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 662,40 грн та витрати на відправлення документів відповідачу поштою у розмірі 140,58 грн, які позивач сплатив згідно з квитанцією поштової служби «Е-Пост» № 1954503 від 23.02.2026.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2025 між Адвокатським бюро «Наталії Пухи» та ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» укладено договір про надання юридичних послуг № 22122025.
В матеріалах справи також міститься ордер серії ВК № 1204167 від 22.12.2025 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Пухи Н.
Відповідно до пункту 1.1 Договору Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну та правничу допомогу в обсязі та на умовах передбачених даним договором.
У пункті 3.3 Договору сторони погодили, що факт надання адвокатом правової допомоги клієнту підтверджується актом приймання-передачі виконання робіт (наданих послуг), який містить детальний опис виконання Адвокатським бюро робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат.
До позовної заяви представником позивача на підтвердження виконання умов, визначених Договором, додано Акт приймання-передачі послуг від 20.02.2026 до договору про надання юридичних послуг № 22122025 від 22.12.2025, відповідно до якого Адвокатським бюро «Наталії Пухи» надано ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» юридичну допомогу в розмірі 10 000 грн, в тому числі: консультація - 2 000 грн (1 год.); підготовка позовної заяви - 5 000 грн (2,5 год.); підготовка процесуальних документів - 2 000 грн (1 год.); супроводження справи - 1 000 грн (0,5 год.).
За результатами дослідження матеріалів справи суд констатує, що ні в Договорі про надання правової (правничої) допомоги № 22122025, ні в Акті приймання-передачі наданих послуг від 20.02.2026 не зазначено: щодо якого саме боржника, за яким кредитним договором та у якій справі Адвокатським бюро було надано правову (правничу) допомогу.
Тобто, з матеріалів справи не вбачається, що позивач поніс зазначені витрати саме у цій справі.
Таким чином, факт понесення стороною позивача витрат на професійну правничу допомогу у цій справі та їх розмір не підтверджується доказами, які наявні в матеріалах справи, що є підставою для відмови у розподілі та стягнення таких витрат з відповідача.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 265, 268, 280, 282, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» заборгованість за кредитним договором № 2098319 від 01.09.2025 у розмірі 32 256 грн, судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати за відправлення документів відповідачу в розмірі 140,58 грн.
У стягненні витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор», адреса: вул. Костянтинівська, буд. 75, прим. 601А, м. Київ, код ЄДРПОУ: 39287145.
Відповідач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Суддя    	А. Ю. Цуранов