Справа № 203/3745/26 
Провадження 2-2177/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Сташків Т.Г.,
при секретарі Павлик А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі – позивач, ТОВ « Факторинг Партнерс») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості.
Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що 16.04.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір № 7793953 про споживчий кредит. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, надісланого на номер його мобільного телефону. Сума кредиту 13 500,00 грн, строк кредиту 363 дні, процентна ставка 2,20% на день та застосовується в межах строку кредиту.
27.01.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу №27.01/25-Ф, за яким право грошової вимоги за кредитним договором № 7793953 від 16.04.2024 року перейшло до ТОВ «Факторинг Партнерс».
Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Факторинг Партнерс» за кредитним договором № 7793953 від 16.04.2024 року, що підлягає сплаті на дату формування позовної заяви, становить 44 121,00 грн, з яких: 13 290,00 грн заборгованість за основним боргом; 27 621,00 грн. заборгованість за відсотками; 3 210,00 грн заборгованість за пенею та штрафами.
Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, тому, позивач просить у судовому порядку стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором № 7793953 від 16.04.2024 року у розмірі 44 121,00 грн та судові витрати у справі: судовий збір – 2 662,40 грн. та витрати на правничу допомогу 16 000,00 грн.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 06.05.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання.
25.05.2026 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Указував, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які свідчили б про укладення між сторонами кредитного договору, а також доказів реєстрації відповідача в ІТС первинного кредитора та отримання ним пропозиції (оферту), ознайомлення з нею. Не надано доказів, які могли б підтвердити отримання відповідачем коштів.
09.06.2026 року ТОВ «Факторинг Партнерс» подано до суду відповідь на відзив, у якому зазначено, що позивачем належним чином підтверджено факт укладення кредитного договору шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, що відсутні належні докази отримання ним кредитних грошових коштів є необґрунтованими та такими, що спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. Позивачем надано документи, які підтверджують факт ініціювання та успішного проведення переказу кредитних коштів на картковий рахунок, зазначений самим відповідачем під час укладення кредитного договору, із зазначенням дати, часу, суми платежів, маски картки, номера транзакції та призначення платежу.
При цьому сам по собі факт відсутності у позивача повної банківської виписки по рахунку відповідача не може свідчити про недоведеність факту перерахування коштів, оскільки позивач та первісний кредитор не є банківськими установами, не обслуговують картковий рахунок відповідача та об`єктивно не мають доступу до повної інформації про рух коштів по такому рахунку, яка належить до інформації з обмеженим доступом та може бути надана виключно відповідною банківською установою.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено наступні обставини, 16.04.2024 року, ТОВ «Авентус Україна» та відповідач ОСОБА_1 уклали договір № 7793953.
Відповідно до умов кредитного договору, укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС кредитодавеця, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний застосунок CreditPlus. ідентифікація споживача в ІКС товариства здійснюється при вході споживача в особистий кабінет/мобільний застосунок CreditPlus, в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки кредитодавецем правильності введення коду, направленого кредитодавецем на номер мобільного телефону споживача. 
На умовах, встановлених договором, кредитодавець надає споживачу кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором.
Кредитним договором, встановлена сума кредиту 13 500,00 грн; тип кредиту – кредит; строк кредиту 363 днів; кредитного договору у вигляді стандартної процентної ставки, яка становить 2.20 % в день та застосовується у межах строку кредиту.
На виконання умов вказаного кредитного договору ТОВ «Авентус Україна» було спрямовано 16.04.2024 року на банківський рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 13 500,00 грн, що підтверджується довідками від 05.03.2025 року №№ 2523_250305091750, 2523_250305091938.
Таким чином, ТОВ «Авентус Україна» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору.
Згідно з листом від 19.05.2026 року № Е/5941-В, наданим АТ «Універсал Банк», на ім?я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 . 
Згідно розрахунку заборгованість ОСОБА_1 по вищевказаному договору № 7793953 становить 44 121,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 13 290,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 27 621 грн; заборгованість за пеню та/або штрафами 3 210,00 грн.
Таким чином, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.
27.01.2025 року між ТОВ «Авентус Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» було укладено Договір факторингу № 27.01./25-Ф, відповідно до якого ТОВ «Авентус Кредит» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги за вищевказаним Договором № 7793953.
Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.
Таким чином, до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшли всі права первісного кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором № 7793953 від 16.04.2024 року.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно з ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинам, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч. 3 ст. 1054 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Належними та допустимими доказами у справі доведено, що позичальник ОСОБА_1 не виконав взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість. 
Розмір заборгованості за договором № 7793953 в частині заборгованості за тілом кредиту у розмірі 13 290,00 грн та нарахованими відсотками у розмірі 27 621,00 грн, підтверджується матеріалами справи, зокрема розрахунками заборгованості, які узгоджуються з умовами договору та відповідачем не спростовані.
Що стосується позовних вимог про стягнення штрафу у розмірі 3 210,00 грн, суд вважає, що у цій частині позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Враховуючи зазначені положення закону, стягнення штрафу у розмірі 3 210,00 грн у період дії воєнного стану, не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.
Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн на користь позивача ТОВ «Факторинг Партнерс», то суд зазначає наступне.
Так, згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Саме такого висновку дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 від 03.10.2019 року.
Судом встановлено, що 02.07.2024 року між АО «Лігал Ассістанс» та ТОВ «Факторинг Партнерс» був укладений договір про надання правової допомоги №02-07/2024.
Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги № 596 від 02.02.2026 року та витягу з акту № 29 про надання правничої допомоги вбачається, що АО «Лігал Ассістанс» було надано позивачу ТОВ «Факторинг Партнерс» послуги з правничої допомоги по даній цивільній справі на загальну суму в 16 000,00 грн, які були сплачені позивачем ТОВ «Факторинг Партнерс».
При цьому, пунктом 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справ №755/9215/15-ц, зазначено що, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальних адвокатських витрат (встановлення їхньої доцільності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони, результатом розгляду справи, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн.
Крім цього, оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 468,20 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 263, 265 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», код ЄДРПОУ 42640371, відповідно до кредитного договору від 16.04.2024 року № 7793953 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 13 290 (тринадцять тисяч двісті дев`яносто) грн 00 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 27 621 (двадцять сім тисяч шістсот двадцять одну) грн 00 коп., а всього стягнути 40 911 (сорок тисяч дев`ятсот одинадцять) грн 00 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», код ЄДРПОУ 42640371, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 468 (дві тисячі чотириста шістдесят вісім) грн 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути переглянуто Обухівським районним судом у випадку подання відповідачем відповідної заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи якому повне заочне рішення не було йому вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя:     Т.Г. Сташків