ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2026  м.Дніпро Справа № 908/3594/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді-доповідача Джепи Ю.А., суддів: Мартинюка С.В., Фещенко Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»
на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.02.2026 у справі №908/3594/25 (суддя Проскуряков К.В.), повний текст рішення складено 11.02.2026,
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032; код ЄДРПОУ 35625014)
до відповідачів:
1 Фермерського господарства «Злагода» (вул. Миру, буд. 147-А, с. Семенівка, Пологівський район, Запорізька область, 70660; код ЄДРПОУ 30791220)
2 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення 28 616,15 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

01.12.2025 через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до Фермерського господарства «Злагода» та ОСОБА_1 про стягнення 28 616,15 грн.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.02.2026 у справі №908/3594/25 позов задоволено частково. Стягнуто з Фермерського господарства «Злагода» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання овердрафту №015/10853/708054 від 06.12.2019 за основною сумою боргу в розмірі 20 633,04 грн, за відсотками в розмірі 3070,42 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 006,53 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, 27.02.2026 через систему «Електронний суд» до Центрального апеляційного господарського суду звернулося з апеляційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 06.02.2026 у справі № 908/3594/25 та ухвалити нове рішення, яким вимоги позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до Фермерського господарства «Злагода» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за Договором про надання овердрафту № 015/10853/708054 від 06.12.2019 в розмірі 28 616,15 грн та стягнення судового збору в розмірі 3028,00 грн задовольнити в повному обсязі. Стягнути з відповідачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір.
Скаржник зазначає, що між АТ «Райффайзен Банк» та ФГ «Злагода» 06.12.2019 укладено договір овердрафту № 015/10853/708054, за яким позичальник належним чином не виконав зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 28 616,15 грн (20 633,04 грн – основний борг, 7 983,11 грн – відсотки), а 24.07.2024 за договором відступлення права вимоги № 114/2-72 право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Виконання зобов`язань забезпечене договором поруки № 015/10853/708054-Р від 06.12.2019, за яким ОСОБА_1 несе солідарну відповідальність у тому ж обсязі, що і позичальник. 
Суд першої інстанції відмовив у стягненні з поручителя, посилаючись на відсутність доказів направлення вимоги відповідно до п. 2.2 договору поруки, однак, на думку скаржника, така позиція є помилковою, оскільки направлення вимоги було об`єктивно неможливим через перебування відповідача-2 на тимчасово окупованій території, відсутність актуальних засобів зв`язку, недіючі телефонні номери та відсутність електронної пошти чи інших каналів комунікації, передбачених договором. При цьому скаржник наголошує, що договором поруки (п. 5.5, 6.4, 7.6) передбачено різні способи комунікації, однак жоден із них не міг бути реалізований, а відповідач не повідомляв про зміну своїх реквізитів, що відповідно до умов договору покладає ризик неотримання кореспонденції на нього.
Скаржник вказує, що суд безпідставно не врахував об`єктивні перешкоди для направлення вимоги та фактично поклав на кредитора обов`язок, виконання якого є неможливим, а також не врахував, що поручитель є керівником і засновником ФГ «Злагода», тобто обізнаний про наявність заборгованості. Також скаржник зазначає, що законодавство не встановлює обов`язку нового кредитора мати підтвердження отримання повідомлення про відступлення права вимоги, а неповідомлення боржника не звільняє його від виконання зобов`язання (з посиланням на правову позицію Верховного Суду України у справі № 6-979цс15). 
Пред`явлення позову має розглядатися як належний спосіб реалізації права вимоги, а формальне розмежування судом понять «вимога» і «позов» призвело до неправильного застосування норм матеріального права.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

З метою повідомлення відповідачів про розгляд Центральним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.02.2026 у справі №908/3594/25 та про їх право подати відзиви на апеляційну скаргу, ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2026 про відкриття апеляційного провадження у справі №908/3594/25 розміщено на офіційному веб-сайті «Судова влада України» в мережі Інтернет.
У межах встановлених судом процесуальних строків відповідачами не було надано відзивів на апеляційну скаргу, що в свою чергу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

06.12.2019 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» (далі - Банк/Кредитор) та Фермерським господарством «Злагода» (далі - Позичальник) укладено Договір про надання овердрафту №015/10853/708054 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Кредитор надає Позичальнику протягом Строку доступності Овердрафту можливість використання Овердрафту в межах Поточного ліміту, а Позичальник зобов`язався використовувати Овердрафт за цільовим призначенням, вказаним у пункті 1.9. Договору, з дотриманням вимог законодавства України, погасити Овердрафт/Кредитну заборгованість, сплатити Проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені Договором, у строки, передбачені Договором, але не пізніше Дати закінчення Строку Овердрафту (п.1.1.-1.2. Кредитного договору).
Максимальний ліміт за Договором про надання овердрафту складає 150 000,00 гривень, у межах якого встановлюється Поточний ліміт. На дату укладення Договору Поточний ліміт складає 50 000,00 гривень. Поточний ліміт за Договором не може перевищувати 70% від середньомісячних надходжень за останні три календарні місяці на всі поточні рахунки Позичальника, відкриті у Кредитора. При цьому розрахунок середньомісячних надходжень здійснюється відповідно до пункту 2.4. Договору. В подальшому поточний ліміт встановлюється та визначається відповідно до статті 2 Договору (п. 1.3.-1.4. Кредитного договору).
За визначенням п. 1.7. Кредитного договору, строк Овердрафту: з дати виконання Позичальником умов, передбачених п. 2.1. Договору, по Дату закінчення Строку Овердрафту (включно).
Дата закінчення строку Овердрафту – 06.12.2022 (розділ «Визначення термінів» Договору).
Відповідно до п. 5.1.-5.2. Кредитного договору протягом Строку Овердрафту Позичальник зобов`язаний здійснювати погашення Овердрафту не пізніше останнього дня Максимального строку Безперервного дебетового сальдо та не пізніше Дати закінчення Строку Овердрафту, в залежності від того, яка дата настане раніше. Якщо останній календарний день Максимального строку Безперервного дебетового сальдо не є Банківським днем, то для погашення такого Дебетового сальдо Позичальник має забезпечити наявність грошових коштів на Поточному рахунку на кінець останнього Банківського дня, що передує останньому календарному дню Максимального строку Безперервного дебетового сальдо. Якщо Дата закінчення Строку Овердрафту не є Банківським днем, то для погашення Овердрафту Позичальник зобов`язаний забезпечити наявність грошових коштів на Поточному рахунку для погашення Дебетового сальдо, Процентів та інших платежів, на кінець останнього Банківського дня, що передує Даті закінчення Строку овердрафту. Погашення Овердрафту здійснюється за рахунок коштів, що надходять на Поточний рахунок Позичальника. Повним погашенням Овердрафту вважається відсутність на Поточному рахунку Дебетового сальдо на кінець Банківського дня. Погашення Кредитної заборгованості здійснюється за рахунок будь-яких коштів Позичальника.
Відповідно до п. 12.1 Договору він вступає в силу з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за договором.
06.12.2019 в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором про надання овердрафту між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» (далі - Банк/Кредитор) та ОСОБА_1 (далі - Поручитель) укладено Договір поруки №015/10853/708054-Р (далі - Договір поруки).
Згідно з п. 1.1. Договору поруки Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання Забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору.
Відповідно до п. 1.2. Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Забезпечених зобов`язань у тому ж обсязі, що і Позичальник, в порядку та строки, визначені Основним договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання Забезпечених зобов`язань.
Пунктом 1.4. Договору поруки передбачено, що без додаткового отримання попередньої згоди Поручителя, у тому числі без додаткового повідомлення Поручителя та без укладення додаткових угод до Договору, порукою за цим договором також забезпечуються у повному обсязі забезпечені зобов`язання, які виникнуть (зміняться) внаслідок внесення змін до Кредитного договору зокрема, внаслідок:
- внесення змін до Кредитного договору щодо продовження на будь-які строки користування Кредитом (його частинами) та/або будь-яку зміну строків виконання всіх або окремих Забезпечених зобов`язань, що призводять до збільшення періоду, за який нараховуються проценти, та/або до збільшення суми нарахованих процентів;
- збільшення заборгованості за Кредитом на суму нарахованих та несплачених процентів (капіталізація процентів);
- будь-якого збільшення розміру процентів за Кредитним договором, відповідно до умов Кредитного договору, у т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим Договором;
- зміни будь-яким чином методу (способу) нарахування процентів за користування Кредитом;
- доповнення зобов`язань Позичальника зобов`язаннями зі сплати комісій та/або неустойок, що підлягають сплаті Кредитору, та/або збільшення їх видів та розмірів;
- розширення змісту Забезпеченого зобов`язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним.
За приписами п. 2.1. Договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов`язань, Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов`язань в порядку та строки, встановлені Кредитним договором, Кредитор набуває права вимоги до Поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними Забезпеченими зобов`язаннями. Поручитель зобов`язується здійснити виконання Забезпечених зобов`язань протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання Вимоги від кредитора в обсязі, зазначеному в такій вимозі (далі-Вимога). Вимога Кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання Поручителем Забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному Кредитором у Вимозі.
Відповідно до п. 7.2. Договору поруки встановлено, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і скріплення печаткою Кредитора. Строк поруки, що встановлена Договором, за кожним Забезпеченим зобов`язанням становить 5 (п`ять) років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного Забезпеченого зобов`язання. Порука для відповідного Забезпеченого зобов`язання не припиняється після закінчення цього строку у разі, якщо Кредитор у межах цього строку пред`явив вимогу до Поручителя. Сторони погодили, що строк поруки для Забезпечених зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, обчислюється окремо по кожній його частині починаючи від дня закінчення строку/ настання терміну виконання відповідної частини такого Забезпеченого зобов`язання.
24.07.2024 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» (далі - Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - Новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-72 (далі - Договір відступлення права вимоги).
Відповідно до умов пунктів 2.1.-2.3 Договору відступлення права вимоги на умовах, встановлених цим Договором та відповідно до ст. ст. 512-519 Цивільного кодексу України, Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказані у Реєстрі(ах) Боржників (Портфель Заборгованості).
Перелік Кредитних договорів, Боржників, розрахунок сум заборгованості Боржника на дату підписання Договору зазначені в Додатку 1 до Договору (Попередній реєстр боржників), що є його невід`ємною частиною.
Відступлення Новому кредитору зазначених в Попередньому реєстрі боржників (Додаток № 1 до Договору) Прав вимоги відбувається за умови виконання Новим кредитором п. 3.2. Договору, та з моменту підписання Сторонами Реєстру(ів) Боржників, складених за формою, наведеною в Додатку №2 до Договору. Сторони погодили, що Реєстр(и) Боржників підписується(ються) Сторонами не пізніше 10 робочих днів з дати підписання Договору та Попереднього реєстру боржників.
Внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий кредитор заміняє Первісного кредитора у Кредитних договорах та Договорах забезпечення, що входять до Портфеля Заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Первісного кредитора, включаючи право вимагати від Боржників та Поручителів належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами та Договорами забезпечення.
Права Вимоги переходять до Нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотного відступлення.
Пунктами 2.6.-2.7. Договору відступлення права вимоги, визначено, що відступлення Прав Вимоги за Договором здійснюється без згоди Боржників за Кредитними договорами та/або Поручителів за Договорами забезпечення. Протягом 10 календарних днів з Дати відступлення Прав Вимоги за цим Договором АТ «Райффайзен Банк» здійснює розсилку повідомлень Боржникам та Поручителям про відступлення позивачеві Прав Вимоги згідно діючого законодавства України.
Відповідно до п. 2.8. Договору відступлення права вимоги у зв`язку з відступленням Прав Вимоги, в Дату відступлення Прав Вимоги Первісний кредитор вважається таким, що відступив та передав, а Новий кредитор таким, що прийняв та набув всіх, прав Первісного кредитора за Договорами забезпечення, що наведені в Додатку № 6 до Договору.
29.11.2024 у зв`язку із технічними помилками, що були допущені в Реєстрах боржників до Договору відступлення права вимоги №114/2-73 від 20.11.2024 при відступленні Прав Вимоги за кредитами згідно Договору, Сторони вирішили внести зміни (уточнення) до Реєстрів боржників №1 від 25.007.2024, №2 від 26.07.2024, №3 від 29.07.2024, №4 від 30.07.2024 та Додатку №6 до Договору відступлення права вимоги №114/2-72 від 24.07.2024 та реєстрі порук до Договору відступлення права вимоги №114/2-72 від 24.07.2024, виклавши їх в новій редакції, наведеній в Додатку №1, 2, 3, 4 та 5 до Додаткової Угоди №1 від 29.11.2024 до Договору відступлення права вимоги №114/2-72 від 24.07.2024.
Згідно з витягом з реєстру боржників № 4 від 30.07.2024 до Договору відступлення права вимоги №114/2-72 від 24.07.2024, за кредитним договором №015/10853/708054 від 06.12.2019, за яким до позивача перейшло право вимоги, існує заборгованість ФГ «Злагода» за основною сумою боргу в розмірі 20 633,04 грн. та за відсотками в розмірі 7 983,11 грн.
АТ «Райффайзен Банк» свої зобов`язання за Кредитним договором виконав, а саме надав овердрафт/кредит у розмірі встановленому в Договорі, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку Позичальника.
Станом на 30.07.2024 за Договором про надання овердрафту утворилась заборгованість у розмірі 28 616,15 грн. із яких:
- 20 633,04 грн заборгованість за кредитом, в тому числі 20 633,04 грн прострочена заборгованість за кредитом;
- 7 983,11 грн заборгованість за відсотками, в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 7 950,52 грн.
У позові вказано, що нарахування, які відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо АТ «Райффайзен Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися.
Вказана заборгованість Позичальником не погашена, у зв`язку з цим Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заявлено відповідний позов.

5. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 06.12.2019 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» (первісний кредитор) та Фермерським господарством «Злагода» (позичальник) укладено Договір про надання овердрафту №015/10853/708054, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти у формі овердрафту з максимальним лімітом 150 000,00 грн, поточним лімітом 50000,00 грн на дату укладення договору, зі строком користування до 06.12.2022 включно та процентною ставкою 22% річних (із можливістю зміни до 40% річних у передбачених договором випадках).
Для забезпечення виконання зобов`язань за цим договором того ж дня укладено Договір поруки №015/10853/708054-Р з ОСОБА_1 .
Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, що підтверджується виписками з рахунку позичальника, які є належними та допустимими доказами відповідно до положень процесуального закону та усталеної судової практики. Водночас позичальник не виконав обов`язку щодо повернення кредиту та сплати процентів, у зв`язку з чим станом на 30.07.2024 утворилась заборгованість у загальному розмірі 28 616,15 грн, з яких 20 633,04 грн – основний борг та 7 983,11 грн – проценти.
24.07.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-72, відповідно до якого новий кредитор набув права вимоги до позичальника, що підтверджується витягом з Реєстру боржників №4 від 30.07.2024.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що відповідно до статей 11, 509, 629 Цивільного кодексу України зобов`язання, які виникають із договору, є обов`язковими для виконання, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти у строки, визначені договором (статті 1048, 1049, 1054 ЦК України).
З огляду на відсутність доказів погашення заборгованості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з першого відповідача основного боргу в розмірі 20 633,04 грн, з чим колегія суддів апеляційної інстанції повністю погоджується.
Надаючи правову оцінку вимогам про стягнення процентів, суд першої інстанції застосував правові висновки Великої Палати Верховного Суду, зокрема викладені у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 05.04.2023 (справа №910/4518/16), відповідно до яких проценти за користування кредитом (як плата за правомірне користування коштами) можуть нараховуватися лише в межах строку кредитування, визначеного договором.
Господарським судом встановлено, що строк користування овердрафтом закінчився 06.12.2022, а відтак після цієї дати кредитор втрачає право нараховувати проценти саме як плату за користування кредитом. Натомість після спливу цього строку можливим є застосування лише наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, за наявності відповідних правових підстав.
Оскільки позивач нарахував проценти за період з 07.12.2022 по 30.07.2024 саме як проценти за користування кредитом, не заявляв вимог про стягнення процентів як відповідальності за прострочення та не довів належного пред`явлення відповідної вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано визнав такі нарахування безпідставними.
Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано врахував положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до яких у період дії воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України.
Посилання апелянта на обставини неповідомлення боржника про відступлення права вимоги не впливають на правильність вирішення спору, оскільки відповідно до статті 516 ЦК України такі обставини не звільняють боржника від обов`язку виконання зобов`язання, а лише визначають належного кредитора для виконання.
Щодо вимог до поручителя, суд першої інстанції правильно встановив, що відповідно до умов пункту 2.2 Договору поруки №015/10853/708054-Р обов`язок поручителя виникає лише після отримання ним письмової вимоги кредитора та спливу 10 банківських днів з моменту її отримання.
Оскільки позивач не надав доказів направлення поручителю відповідної вимоги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про ненастання строку виконання зобов`язання поручителем.
Підставою для виникнення у поручителя прав та обов`язків за договором поруки є звернення до нього кредитора з вимогою виконати зобов`язання боржника за кредитним договором.
Таким чином, з аналізу положень договору поруки можливо зробити висновок, що направляти або не направляти вимогу є передбаченим договором правом Банку, але у разі неотримання такої вимоги поручителем, у останнього не виникає зобов`язань за договором поруки.
Посилання скаржника на перебування відповідача-2 на окупованій території як на підставу ненаправлення йому вимоги колегією суддів відхиляються, оскільки позивач не довів, що ним було вжито всіх можливих заходів для належного направлення вимоги поручителю, та не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували об`єктивну неможливість здійснення такого повідомлення.
Разом з тим, місцевий господарський суд обґрунтовано зауважив, що позов є процесуальною вимогою позивача до суду про захист порушеного права, передумовою якого є факт порушення прав позивача з боку відповідача. Пред`явлення позову до поручителя не замінює вимогу кредитора до поручителя як умови настання строку виконання зобов`язання поручителем за договором поруки, що належить до сфери матеріального права. 
Тобто, поняття "пред`явлення вимоги" та "пред`явлення позову" мають різне змістовне наповнення та порядок реалізації.
З огляду на викладене, інші доводи апеляційної скарги не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом відповідно до норм чинного законодавства та не спростовують вказаних вище висновків суду, які напряму випливають із матеріалів даної справи, обставин спору та норм чинного законодавства України.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову: стягнення з позичальника основного боргу в розмірі 20 633,04 грн та процентів у сумі 3 070,42 грн, нарахованих у межах строку кредитування, із відмовою в іншій частині позовних вимог, а також про відмову у задоволенні позову до поручителя.

6. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене вище, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду Запорізької області від 06.02.2026 у справі №908/3594/25 ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволенню не підлягає.

7. Розподіл судових витрат

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 275, 276, 282 ГПК України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.02.2026 у справі №908/3594/25 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.02.2026 у справі №908/3594/25 - залишити без змін.
3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.
4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги встановлено статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Ю.А. Джепа

Судді: С.В. Мартинюк

Ю.В. Фещенко