Справа № 560/17299/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

21 травня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Відділення поліції №1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Відділення поліції №1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, в якому просить:
1. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо складання та направлення звернення (електронного) у вигляді набору даних від 26.11.2024, яке було зареєстроване в системі поліції інформаційного ресурсу Інформаційної підсистеми "Розшук" інформаційно-комунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" Відділом поліції №1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, яке стало підставою для розшуку ОСОБА_1 ;
2. Зобов`язати Відділення поліції №1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області виключити інформацію про ОСОБА_1 з бази інформаційного ресурсу Інформаційної підсистеми "Розшук" інформаційно-комунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" як такого, що перебуває у розшуку.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01 вересня 2025 року після оновлення останнім додатку Резерв+ з`явилась інформація про те, що з 26.11.2024 позивача розшукує ТЦК та СП. Позивач вказує, що жодним чином не порушував правил військового обліку. Вважає протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо складання та направлення електронного повідомлення до органів поліції, яке стало підставою для його розшуку.
На адресу суду 04.03.2026 від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач зазначає, що запис стосовно позивача в підсистемі "Розшук" був видалений, так як позивач був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що у задоволенні позовних вимог потрібно відмовити, оскільки відсутній предмет позову.
Відповідачі правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися.
Ухвалою суду від 10.10.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Ухвалою суду від 27.01.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №560/17299/25, головуючим суддею у справі визначено Михайлова О.О.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Суд встановив, що як зазначає позивач, 01.09.2025 після оновлення ним додатку Ререзр+ з`явилась інформація про те що з 26.11.2024 його розшукує ТЦК та СП.
У зв`язку з вищезазначеним позивач направив на адресу відповідачів заяви, в яких просив:
- внести зміни до даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовослужбовців і резервістів про відсутність порушення ним правил військового обліку;
- виключити інформацію про позивача з бази інформаційного ресурсу Інформаційної підсистеми "Розшук".
Крім цього, позивачем була направлена до ІНФОРМАЦІЯ_1 заява про надання копій документів, які стали підставою для його розшуку.
Станом на день подання позовної заяви обидві заяви залишені без відповіді.
Вважаючи протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо складання та направлення відповідного електронного повідомленням до органів поліції, яке стало підставою для його розшуку, позивач звернувся з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної впади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стосовно конституційного права особи на захист від порушень з боку органів державної влади, то офіційне тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України міститься, зокрема, у рішенні Конституційного Суду України від 14.12.2011 №19-рп/20114 У цьому рішенні Конституційний Суд України, серед іншого, відзначив, що "права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Також у вищезгаданому рішенні Конституційного Суду України зазначено про те, що відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими та поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.
Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин 1, 2 статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом с наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.
Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 826/4406/16, від 07.11.2019 у справі № 826/1647/16, від 30.09.2020 у справі № 806/204/17, постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № П/9901/370/18, від 28.10.2020 у справі № 9901/153/20, тобто є сталою.
Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просить визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо складання та направлення звернення (електронного) у вигляді набору даних від 26.11.2024, яке було зареєстроване в системі поліції інформаційного ресурсу Інформаційної підсистеми "Розшук".
Суд звертає увагу, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначив, що протиправною бездіяльністю є зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, що на підставі закону чи іншого нормативно-правового акта належать до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Таким чином, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема, наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.
Разом з тим, суд встановив, що станом на сьогодні ОСОБА_1 не значиться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів як особа яка допустила порушення правил військового обліку. Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що запис, який позивач просить скасувати, скасований 06.12.2025, так як останній був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За таких обставин у даній справі відсутній предмет спору.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.
При зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би відновити його становище та захистити порушене, на його думку, право.
Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.
З урахуванням вказаного вище, на думку суду, позовна заява не містить обґрунтування порушення прав позивача, так як запис щодо інформації з бази інформаційного ресурсу Інформаційної підсистеми "Розшук" інформаційно-комунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" скасовано, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.
Враховуючи приписи статті 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідачі:	ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2  ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 )  Відділення поліції №1 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (вул. Козацька, 33, м. Славута, Шепетівський р-н, Хмельницька обл., 30000 	

Головуючий суддя 		О.О. Михайлов