Справа № 161/9952/26 
Провадження № 1-кп/161/1126/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 14 травня 2026 року  Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника – адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12026030580000269 від 13.02.2026 про обвинувачення  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, утриманців не має, працює на посаді водія міжнародних перевезень у «Паверс Транс Трейд», раніше не судимого,
-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_7 13 лютого 2026 року, близько 15 години 00 хвилин, будучи в стані алкогольного сп?яніння, перебуваючи поблизу центрального входу Варшавського ринку, що розташований за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Карпенка Карого, 1а, діючи з прямим умислом, з хуліганських мотивів, виявляючи явну неповагу до суспільства, грубо порушив громадський порядок за присутності сторонніх осіб. Останній, керуючись бажанням самоствердитися за рахунок приниження інших осіб та демонструючи зневагу до загальноприйнятих норм поведінки в суспільстві, проявляючи особливу зухвалість, що виразилася в ігноруванні суспільних правил та демонстрації зверхності і вседозволеності, безпричинно, використовуючи нікчемний привід, взяв до правої руки заздалегідь заготовлений пневматичний газово-балонний пістолет фірми «Borner» моделі «ПМ 49» калібру 4,5 мм та утримуючи даний пістолет у стиснутому правому кулаці, направив його на потерпілого ОСОБА_8 та здійснив постріл по правій гомілці останнього, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою м?яких тканин з садном передньої поверхні правої гомілки в середній третині, згідно висновку експерта №82 від 16.02.2026 дане тілесне ушкодження за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він своїми умисними діями, які виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив викладені в обвинуваченні обставини кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні якого визнав повністю. Повідомив суду, що 13.02.2025, близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння та перебуваючи поблизу Центрального входу Варшавського ринку, що розташований за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул. Карпенка Карого, 1а, взяв до правої руки пневматичний газово-балонний пістолет фірми «Borner» моделі «ПМ 49» калібру 4,5 мм, направив його на потерпілого ОСОБА_8 та здійснив постріл по правій гомілці останнього, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою м?яких тканин з садном передньої поверхні правої гомілки в середній третині, згідно висновку експерта №82 від 16.02.2026 дане тілесне ушкодження за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, вину свою визнав повністю, просив суворо не карати.
Захисник обвинуваченого просила призначити покарання із врахуванням ст. 69 та 75 КК України.
Потерпілі пояснили, що претензій матеріального, морального та іншого характеру до обвинуваченого не мають, тому просили призначити покарання, не пов`язане із реальним позбавленням волі.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Під час судових дебатів прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_9 просив призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всіх обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, суд переконався, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують його особу, а також необхідні для вирішення питань щодо речових доказів, арешту майна та судових витрат. 
Аналізуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Так, до обставин, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення..
До обставини, яка відповідно до частини 1 статті 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, належить передбачена п.13) – вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Разом із тим, суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, те, що він вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, попросив вибачення в потерпілих, задонатив у Збройні Сили України 100 000 грн., за місцем роботи характеризується виключно позитивно, потерпілі до нього претензій не мають, просили суд обрати більш м`яке покарання, не пов`язане з позбавленням волі, на обліку в лікаря психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває. має постійне місце проживання. 
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, наведені вище, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції норми, ближче до мінімального розміру, оскільки таке покарання буде відповідати загальним засадам, визначеним ст. 65 КК України, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення як ним, так і іншими особами нових кримінальних правопорушень.
Згідно із ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Підставами призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, визначено дві групи обставин, які характеризують як вчинений злочин, так і особу винного, що мають враховуватися в їх сукупності, а саме: наявність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Тобто, принаймні одна з встановлених обставин має істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. В поєднанні з обставинами (обставиною), яка пом`якшує покарання, та з урахуванням даних про особу, які відповідним чином характеризують винуватого, зазначені чинники у своїй сукупності утворюють підставу для застосування ст.69 КК України. Призначення більш м`якого покарання, ніж зазначене в санкції кримінально-правової норми, можливе лише у тому випадку, коли встановлені у справі обставини в своїй сукупності настільки істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 11 листопада 2020 року в справі №370/2596/18 (провадження № 51-3884 км 20).
Суд врахував при визначенні міри покарання наявність пом`якшуючої покарання обставини – щирого каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також взяв до уваги згоду обвинуваченого на розгляд кримінального провадження у «спрощеному» порядку. Водночас під час судового розгляду не встановлено жодної обставини, яка б істотно знижувала ступінь тяжкості вчиненого злочину, тому суд переконаний у відсутності передбачених законом підстав для застосування статті 69 КК України.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Арешт, накладений на тимчасово вилучене майно згідно з ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2025 року, слід скасувати.
Процесуальні витрати за проведення експертизи під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, керуючись статтями 7, 100, 110, 349, 368, 370, 374, 395, 532 КПК України, 
п о с т а н о в и в:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. 
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати попереднє ув`язнення у строк покарання ОСОБА_7 з 13.02.2026 по 14.05.2026 включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.
Змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 з тримання під вартою на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили, звільнивши обвинуваченого негайно в залі суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , обов`язок, передбачений ч.5 ст.194 КПК України, а саме: з?являтись на виклик до суду, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини - завчасно повідомити про це.
Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп. витрат за проведення у справі судової експертизи зброї № СЕ-19/103-26/4332-БЛ від 27.03.2026 року.
Речові докази:
- DVD–R диск без будь-яких маркувань– залишити в матеріалах кримінального провадження.
- предмет зовні схожий на пневматичний пістолет з магазином, який знаходиться в руків`ї предмету зовні схожого на пістолет і рукоятка, предмет зовні схожий на балон із стиснутим повітрям – конфіскувати в дохід держави
- чотири предмети зовні схожі на металеві кульки жовтого кольору, які поміщено до спец.пакету PSP 1378893 – знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1