ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2026 року 	м.Дніпро	справа № 160/32479/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року у справі № 160/32479/24 (суддя Сластьон А.О., справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за позовом Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Міністерство внутрішніх справ України про стягнення витрат на навчання,

В С Т А Н О В И В:
Національна академія Національної гвардії України (далі позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 (далі відповідач) суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національній академії Національної гвардії України у період з 12.08.2023 до 22.11.2024 у розмірі 455 948,31 грн. (чотириста п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот сорок вісім грн 31 коп).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року адміністративний позов Національної академії Національної гвардії України було задоволено у повному обсязі.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу.
В скарзі відповідач стверджує, що висновки суду про наявність підстав для стягнення з нього вказаної суми боргу є помилковими, рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Відповідач зазначає, що суд не звернув уваги на докази того, що в рапорті було зазначено, що причиною припинення навчання є бажання продовжити службу в діючій військовій частині № НОМЕР_1 НГУ МВС України на лінії бойового зіткнення. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві стверджує, що погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд повно встановив обставини справи та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального права. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Звертає увагу, що у разі дострокового розірвання контракту, через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу, курсант зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Вивчивши вимоги та підстави апеляційної скарги, матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновків, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід скасувати з огляду на наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів у Національній Академії Національної гвардії України в період з 12 серпня 2023 по 22 листопада 2024 на посаді курсанта 1 відділення 253 навчальної групи курсу № 6 командно-штабного факультету, військове звання солдат.
Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 12.08.2024 №440 “Про зарахування кандидатів з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу Національної гвардії України на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень) у 2023 році” солдат ОСОБА_1 був зарахований з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу Національної гвардії України на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра тактичного рівня за спеціальністю 251 “Державна безпека”, освітня програма “Службово-бойова діяльність підрозділів НГУ із забезпечення державної безпеки” та призначений на посаду курсанта.
Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 12.08.2023 №236 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 зараховано в списки складу Академії та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України (далі - контракт) строком на період навчання з 12.08.2023.
Відповідно до частини 5 ст. 25 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 №ХІІ (далі – Закон України “Про військовий обов`язок і військову службу”), пункту 30 розділу ІІ “Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України”, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений у добровільному порядку між Відповідачем та Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України 12 серпня 2023 та набрав чинності з 12 серпня 2023.
Згідно з пунктом 1 контракту Відповідач, ознайомившись із законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання), добровільно прийняв на себе зобов`язання: серед інших відшкодувати МВС України витрати, пов`язані з утриманням в Академії, в якій проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання, або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”.
11.11.2024 солдатом ОСОБА_1 до керівництва Академії подано рапорт із клопотанням про відрахування його з навчання у навчальному закладі та з числа курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) на підставі ч. 11 ст. 25 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”. Причиною припинення навчання є бажання продовжити службу за контрактом в діючій військовій частині оперативного призначення НГУ МВС України.
22.11.2024 на засіданні вченої ради Національної академії Національної гвардії України розглядалося питання про відрахування курсантів, які не бажають продовжувати навчання у Національній академії Національної гвардії України, а саме: курсанта 1 відділення 253 навчальної групи курсу №6 командно-штабного факультету солдата ОСОБА_1 та було ухвалено рішення про дострокове припинення (розірвання) контракту про проходження військової служби (навчання) у Національної академії Національної гвардії України.
Рішення ОСОБА_2 викладено у Витягу з рішення №12 засідання вченої ради Національної академії Національної гвардії України від 22.11.2024 та введено в дію наказом начальника Академії від 22.11.2024 №878 “Про введення в дію рішення засідання вченої ради Академії від 22.11.2024 №12”. 
Згідно з наказом начальника Академії від 20.11.2024 №866 “Про висновки службового розслідування за фактом небажання продовжувати навчання солдатом ОСОБА_1 ” задоволено рапорт солдата ОСОБА_1 та прийнято рішення про подальше відрахування його з вищого військового навчального закладу відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”.
Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 22.11.2024 №27 (по особовому складу), відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” з солдатом ОСОБА_1 достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням), відраховано з навчання та вважається таким, що проходить військову службу за призовом, під час мобілізації на особливий період.
Відповідно до наказу начальника Академії від 22.11.2024 №363 (по стройовій частині) достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України, в особі начальника Академії і Відповідачем.
Відповідач виключений зі списків складу курсантів та всіх видів забезпечення на підставі ч. 11 ст. 25 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” через небажання продовжувати навчання.
Наказом начальника Академії від 22.11.2024 №363 по стройовій частині відповідно до Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 проведено розрахунок фактичних витрат згідно з нормами утримання курсантів та розрахунків фактичних видатків державного бюджету:
по КЕКВ-2112 “Грошове забезпечення військовослужбовців” у розмірі 352033,04 грн.;
по КЕКВ- 2210 “Предмети, матеріали, обладнання та інвентар у тому числі м`який інвентар та обмундирування” у розмірі 26037,80 грн.;
по КЕКВ-2220 “Оплата медикаментів та перев`язувальних матеріалів” у розмірі 682,16 грн.;
по КЕКВ-2230 “Продукти харчування” у розмірі 63515,48 грн.;
по КЕКВ-2271, 2272, 2273, 2275 “Оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв” 13699,83 грн.
У відповідності до розрахунків фактичних видатків Державного бюджету, які підлягають відшкодуванню солдатом ОСОБА_1 , за період з 12.08.2023 до 22.11.2024, становить 455 968,31 грн., з них: грошове забезпечення військовослужбовців на суму 352 033,04 грн., предмети, матеріали, обладнання та інвентар на суму 26 037,80 грн., медикаменти та перев`язувальні матеріали на суму 682,16 грн., продукти харчування на суму 63 515,48 грн., оплата комунальних та спожитих енергоносіїв 13 699,83 грн.
Відповідно до платіжної інструкції №0.0.4024023836.1 від 22.11.2024 відповідач перерахував у добровільному порядку на рахунок Академії кошти у розмірі 20,00 грн. (двадцять грн. 00 коп.). 
Станом на 04.12.2024 сума заборгованості складає 455 948,31 грн..
29.11.2024 на адресу місця проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) позивачем була направлена претензія від 27.11.2024 №84/1-945 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти у розмірі 455 948,31 грн.. 
Відповідно до рекомендованого повідмолення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, претензія від 27.11.2024 №84/1-945 була вручена особисто відповідачу під підпис 11.12.2024. 
ОСОБА_1 не заплатив суму витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти, а тому позивач звернувся до суду з позовною заявою про їх стягнення.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вказав, що ОСОБА_1 не закінчив навчання в Національній академії Національної гвардії України та був відрахований з навчального закладу, згідно з вимогами ч.11 ст.25 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, а тому останній зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії Національної гвардії України. Станом на момент подання позовної заяви, належних та допустимих доказів на підтвердження сплати ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі у сумі 455 948,31 грн. суду не надано.
Суд апеляційної інстанції з висновками суду першої інстанції не в повній мірі погоджується, з огляду на наступне. 
За змістом частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 25 Закону № 2232-XII (тут і далі – у редакції на час виникнення спірних правовідносин) підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського та офіцерського складу проводиться у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. 
Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Згідно з частиною п`ятою статті 25 Закону № 2232-XII з громадянами України - курсантами закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами п`ятим, восьмим і дев`ятим частини другої статті 23 цього Закону.
Частиною десятою статті 25 Закону № 2232-XII передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років
- для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «з», «и» пункту 1, підпунктів «д», «е», «ж», «з» пункту 2 та підпункту «в» пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. 
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Механізм відшкодування курсантами витрат, зазначених у частині десятій статті 25 Закону № 2232-XII, визначає Порядок № 964 (тут і далі - у редакції на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктами 3, 5, 6 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки.
Витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби.
У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку (пункт 7 Порядку № 964).
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що у разі укладення контракту про проходження військової служби між вищим військовим навчальним закладом, військовим навчальним підрозділом вищого навчального закладу та курсантом, проходження ним військової служби (навчання), на останнього покладаються відповідні обов`язки, передбачені чинним законодавством України та контрактом.
Судом першої інстанції встановлено, що контракт про проходження військової служби (навчання) був укладений у добровільному порядку між Відповідачем та Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України 12 серпня 2023 року. ОСОБА_1 добровільно взяв на себе зобов`язання, зокрема, відшкодувати МВС України витрати, пов`язані з утриманням в Академії, в якій проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання, або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Також встановлено, що 11.11.2024 солдатом ОСОБА_1 до керівництва Академії було подано рапорт із клопотанням про відрахування його з навчання у навчальному закладі та з числа курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) на підставі ч.11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
22.11.2024 на засіданні вченої ради Національної академії Національної гвардії України розглядалося питання про відрахування курсантів, які не бажають продовжувати навчання у Національній академії Національної гвардії України, а саме курсанта 1 відділення 253 навчальної групи курсу №6 командно-штабного факультету солдата ОСОБА_1 , та було ухвалено рішення про дострокове припинення (розірвання) контракту про проходження ним військової служби (навчання) у Національної академії Національної гвардії України.
За вказаних обставин колегія суддів погоджується з твердженнями позивача щодо виникнення у відповідача обов`язку відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ВНЗ.
У цьому зв`язку колегія суддів враховує висновок Верховного Суду щодо застосування положень статті 25 Закону № 2232-XII, пунктів 3, 5, 6 Порядку № 964, у зіставленні з пунктами 2.1, 2.3 Порядку № 419/831/240/605/537/219/534, викладений у постанові від 01 лютого 2024 року у справі № 280/3770/22, за яким у разі дострокового розірвання контракту з курсантом, відшкодуванню підлягають усі понесені ВНЗ фактичні витрати за усіма видами забезпечення, у тому числі і грошове забезпечення.
У відповідності до розрахунків фактичних видатків Державного бюджету, які підлягають відшкодуванню солдатом ОСОБА_1 , за період з 12.08.2023 до 22.11.2024, становить 455 968,31 грн., з них: грошове забезпечення військовослужбовців на суму 352 033,04 грн., предмети, матеріали, обладнання та інвентар на суму 26 037,80 грн., медикаменти та перев`язувальні матеріали на суму 682,16 грн., продукти харчування на суму 63 515,48 грн., оплата комунальних та спожитих енергоносіїв 13 699,83 грн.
Відповідно до платіжної інструкції №0.0.4024023836.1 від 22.11.2024 Відповідач перерахував у добровільному порядку на рахунок Академії кошти у розмірі 20,00 грн. (двадцять грн. 00 коп.).
Станом на 04.12.2024 сума заборгованості складає 455 948,31 грн.
Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що право на звернення до суду у позивача у цій справі може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати та може бути реалізоване протягом одного місяця з дня такої відмови.
Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до суду з позовною заявою 07.12.2024, а претензію від 27.11.2024 №84/1-945 про добровільне відшкодування витрат на його утримання в академії відповідач отримав під підпис лише 11.12.2024 року.
Тобто, у спірному випадку, позивач звернувся до суду з позовом навіть раніше, ніж відповідач отримав претензію про добровільне відшкодування витрат, які є предметом стягнення у цій справі.
З аналізу положень частини десятої статті 25 Закону № 2232-XII та пункту 7 Порядку № 964 слідує, що право на звернення до суду у позивача у цій справі може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати та може бути реалізоване протягом одного місяця з дня такої відмови.
Також доцільно врахувати, що у разі дострокового розірвання контракту з курсантом, саме ВНЗ (позивач) здійснює розрахунок фактичних витрат за видами забезпечення відповідно до правил пунктів 2.1., 2.3 Порядку №419/831/240/605/537/219/534, про що складає відповідні довідки-розрахунки, а також зазначає суму відшкодування у наказі про відрахування курсанта. При цьому, ВНЗ зобов`язаний ознайомити курсанта із розрахунком витрат, пов`язаних з його
утриманням у ВНЗ, та запропонувати йому добровільно відшкодувати такі витрати, адже саме з відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у ВНЗ законодавець пов`язує можливість звернення Міністерства внутрішніх справ України, якому підпорядкований відповідний навчальний заклад, з позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку. 
Однак, матеріали справи не містять доказів, що відповідача було ознайомлено із розрахунком таких витрат та запропоновано добровільно відшкодувати такі витрати.
Колегія суддів констатує, що після отримання рапорту ОСОБА_1 про небажання продовжувати навчання позивач повинен був здійснити розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в інституті, відобразити узагальнену суму відшкодування у наказі про відрахування, а також надати останньому час на добровільне відшкодування таких витрат. І лише, у разі відмови ОСОБА_1 здійснити таке відшкодування у добровільному порядку, з наступного дня після спливу визначеного позивачем строку для добровільного відшкодування, він набуває право звернутися до суду з відповідним позовом. 
Аналогічний підхід до правозастосування вказаних норм при вирішенні подібних за змістом правовідносин застосовано Верховним Судом у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 420/24331/21, від 06 квітня 2023 року у справі № 400/4280/20, від 11 травня 2023 року у справі №400/4281/20, від 01 лютого 2024 року у справах № 400/210/21 та № 280/3770/22, від 30 квітня 2025 року № 240/33278/23.
Такого алгоритму дій, передбаченого законом, у спірному випадку позивачем дотримано не було.
Сам по собі лише факт здійснення позивачем розрахунку фактичних витрат згідно з нормами утримання курсантів та розрахунків фактичних видатків державного бюджету, не може слугували підставою для їх стягнення у судовому порядку.
З огляду на викладене, наявні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог позивача. 
Судом першої інстанції не в повному обсязі встановлені обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору, судове рішення ухвалено з помилковим застосуванням норм матеріального права, що є підставами для скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідно, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року у справі №160/32479/24 скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог Національної академії Національної гвардії України відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак