Справа № 589/1793/25 
Провадження № 2/589/311/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року	м. Шостка	

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області, в особі головуючого судді Лєвши С.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 
- про стягнення майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушення, та моральної шкоди,- 

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача на її користь завдану майнову шкоду в розмірі 4292 грн 82 коп. та моральну шкоду в розмірі 50000 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 01 жовтня 2024 року відповідача звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України (далі - КК України), на підставі пункту 1 частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України, кримінальне провадження закрито.
Згідно цієї ухвали, ОСОБА_2 , перебуваючи на межі суміжних домоволодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , діючи на ґрунті тривалих неприязних відносин, в ході конфлікту та словесної сварки, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно нанесла один удар правою рукою в область голови ОСОБА_1 , спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій лобково-висковій області та лівій виличній області, які згідно висновку судово медичної експертизи №164 від 18 листопада 2019 року, кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження. Оскільки під час закриття кримінального провадження цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо відшкодування заподіяної шкоди був залишений без розгляду, користуючись своїм правом, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав в порядку цивільного провадження.
Завдана ОСОБА_1 майнова шкоду складається з витрат, які вона понесла на лікування, і складає 4292 грн 82 коп.
Завдану моральну шкоду Смиронова оцінює у 50000 грн, обґрунтовуючи її розмір нераціональністю витраченого часу на відвідування правоохоронних органів, залучення матеріальних ресурсів, душевних стражданнях та переживань.
24 листопада 2025 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.
Ухвалу про відкриття провадження разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але було повернуто з відміткою АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с.30)
Станом на 20 січня 2026 року відзив на позов та заперечення від відповідача ОСОБА_2 до суду не надійшли.
Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, постановленою 01 жовтня 2024 року у справі №579/4945/21 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження закрито. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 залишено без розгляду. (а.с.9-10)
Разом з цим, ОСОБА_2 не заперечувала проти закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, що і зазначено у вищевказаній ухвалі.
Також, зі змісту вищезазначеної ухвали вбачається, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 , потерпілій ОСОБА_1 було завдано тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій лобково-висковій області та лівій виличній області, які згідно висновку судово-медичної експертизи №164 від 18 листопада 2019 року, кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження.
Завдану майнову шкоду ОСОБА_1 оцінює у розмірі 4292 грн 82 коп., надавши при цьому фотокопії квитанцій понесених нею витрат, які складаються з витрат на пальне, придбання ліків, проходження МРТ дослідження.(а.с.11-19)
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно із ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) до реабілітуючих підстав для закриття кримінального провадження належать: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення, 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи у суді і вичерпані можливості їх отримати.
Положеннями КПК України не передбачено обов`язку суду під час закриття провадження встановлювати вину особи, проте це випливає із самої суті інституту звільнення від кримінальної відповідальності, оскільки з огляду на положення кримінального та кримінального процесуального закону звільнити від кримінальної відповідності у зв`язку із закінченням строків давності можливо лише ту особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.
Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, однак з огляду на певні обставини кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.
Таким чином, підстава, яка покладена в основу прийняття ухвали Шосткинського міськрайсуду Сумської області від 01 жовтня 2024 року у справі №579/4945/21, не є реабілітуючою.
Вищевказана правова позиція, викладена в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-29040ск15 від 16.03.2016 та №6-17168св15 від 11.11.2015.
Разом з цим, підлягають задоволенню лише документально підтверджені витрати пов`язані саме з усуненням наслідків отримання позивачем легких тілесних ушкоджень.
Так, перевіривши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат, суд прийшов висновку про їх часткове задоволення з огляду на наступне.
До матеріалів справи позивачем додано консультаційну довідку від 22 жовтня 2019 року з встановленим ОСОБА_1 діагнозу та рекомендаціями лікаря щодо лікування. (а.с.16) Понесені витрати з придбання ліків за вищевказаним призначенням лікаря складають 499 грн 30 коп., що підтверджується фотокопією чеку від 23 жовтня 2019 року Аптека №25 ТОВ «Чернігівська фармацевтична компанія». (а.с.11)
22 жовтня 2019 року ОСОБА_1 було пройдено МРТ у Товаристві з обмеженою відповідальністю "ДіамагПлюс" обстеження головного мозку, вартість якого документально підтверджена фотокопією чеку на суму 830 грн. (а.с.18, 19)
Надалі, 27 листопада 2019 року ОСОБА_1 виписано лист призначення, відповідно якого позивач придбала ліки на суму 756 грн 40 коп., що підтверджується фотокопією чеку від 12 грудня 2019 року Аптека №25 ТОВ «Чернігівська фармацевтична компанія».(а.с.12)
Разом з цим, не знайшли свого підтвердження витрати позивачка на пальне у загальному розмірі 769 грн 42 коп., оскільки з наданих нею чеків жодним чином не можливо встановити необхідність у цих витрат та їх відношення до лікування ОСОБА_1 .
Також позивачкою надано фотокопії чеків від 11 грудня 2019 року Аптека №25 ТОВ «Чернігівська фармацевтична компанія» на суму 68 грн 80 коп., від 11 грудня 2019 року Аптека №25 ТОВ «Чернігівська фармацевтична компанія» на суму 76 грн, з придбання ліків, необхідність в яких позивачкою не доведена, як і не доведена необхідність у придбанні позивачкою окулярів на суму 390 грн. (а.с. 11,13)
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог ОСОБА_1 в частині стягнення майнової школи в розмірі 2085 грн 70 коп.
Що стосується стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне зазначити наступне:
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.
Статтею 1168 ЦК України, передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Пунктами 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку із порушенням наданих прав, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Згідно з п. 5 вищевказаної постанови Пленуму, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Дії ОСОБА_2 кваліфіковані як умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Суд враховує те, що між злочинними діями відповідача та завданою позивачу моральною шкодою, є прямий причинний зв`язок, діями відповідача позивачу завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, в результаті вчиненого відносно неї кримінального правопорушення.
Суд погоджується з доводами позивача про те, що така протиправна поведінка відповідача спричинила потерпілій душевні страждання, погіршення психологічного стану здоров`я, що потребувало певного часу та зусиль для її відновлення, такі дії відповідача спричинили негативні зміни у житті позивача, вплинули на стан її психічного здоров`я.
Отже, підсумовуючи наведене вище, суд вважає доведеним, що вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням позивачу завдано моральної шкоди.
Вказану спричинену моральну шкоду, заподіяну відповідачем по справі позивач оцінює у 50000 грн.
Разом з цим, виходить з вищенаведених норм та враховує характер та обсяг завданих моральних страждань, втрат немайнового характеру, характер та тривалість заподіяних ОСОБА_1 моральних страждань, виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості, визнаючи, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
Тому суд вважає розмір моральної шкоди в сумі 10000 грн буде відповідати розумності і справедливості та буде достатньою компенсацією завданих позивачу моральних страждань.
З врахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачка на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір звільнена від сплати судового збору при поданні даної позовної заяви.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з відповідача слід стягнути 588 грн 50 коп. судового збору на користь держави.
Крім того, позивачем було сплачено 1211 грн 20 коп. судового збору за позовну вимогу майнового характеру, що підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №11 від 24 листопада 2025 року.
За таких обставин, зважаючи, що судом позов про стягнення моральної шкоди задавлено частково з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 242 грн 24 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 206, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,- 

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушення, та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ) завдану майнову шкоду в розмірі 2085 гривень (дві тисячі вісімдесят п`ять) гривень 82 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ) завдану моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ) судовий збір в розмірі 242 (двісті сорок дві) гривні 24 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ) на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 588 (п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 50 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Сторони:
- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ;
- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 . 

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області       С.Л.Лєвша