ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" квітня 2026 р. Справа№ 910/177/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Кропивної Л.В.
суддів: Пономаренка Є.Ю. 
Суліма В.В. 

секретар судового засідання Авсюкевич Н.В.,
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.03.2026 про застосування заходів процесуального примусу у справі №910/177/22 (суддя Босий В.П.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі»
до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго»
про стягнення 16 122 268,74 грн,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/177/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» про стягнення 16 122 268,74 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.06.2022 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» заборгованість у розмірі 16 122 268,74 грн та судовий збір у розмірі 241 834,03 грн. 
25.07.2022 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.
12.02.2026 Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Київські регіональні електромережі» подано до Господарського суду міста Києва заяву, в якій стягувач просив суд звернути стягнення на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода», яке має заборгованість перед Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго».
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2026 розгляд заяви було призначено на 02.03.2026, проте, у зв`язку з відпусткою судді Босого В.П., ухвалою суду від 20.02.2026 судове засідання з розгляду заяви призначено на 11.03.2026.
23.02.2026 Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Київські регіональні електромережі» подано до Господарського суду міста Києва заяву, в якій заявник уточнив прохальну частину заяви про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником від 12.02.2026, та просив суд звернути стягнення на грошові кошти в розмірі 6 533 111,68 грн, що належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» саме за рішенням Господарського Київської області від 28.05.2025 по справі 911/3430/24, в рахунок задоволення вимог стягувача з примусового виконання виконавчого документа, а саме: наказу, виданого 25.07.2022 Господарським судом міста Києва на підставі рішення по справі №910/177/22, про стягнення з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» заборгованості у розмірі 16 122 268,74 грн та судового збору у розмірі 241 834,03 грн. 
Крім того, у вказаній заяві Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Київські регіональні електромережі» заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду Київської області від 28.05.2025 по справі №911/3430/24 до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти.
Таке клопотання ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2026 визнано зловживанням процесуальними правами Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Київські регіональні електромережі». З тих мотивів, що у даній справі за таких самих обставин уже була надана судова оцінка аналогічним за своєю суттю заявам і визнано безпідставним зупинення виконання рішення. Відтак, суд залишив заявлене Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Київські регіональні електромережі» в межах заяви про звернення стягнення на грошові кошти клопотання про зупинення виконання рішення без розгляду на підставі ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України. Встановивши неодноразове зловживання Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Київські регіональні електромережі» процесуальними правами, з метою запобігання подальшому зловживанню процесуальними правами, суд застосував до заявника заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Не погоджуючись із застосуванням до нього заходів процесуального примусу, Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» через підсистему «Електронний суд» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.03.2026. 
На думку апелянта, суд не врахував, що заявник уперше звернувся з клопотанням про зупинення виконання рішення Господарського суду Київської області від 28.05.2025 у справі № 911/3430/24 до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти. 
Апелянт зазначає, що, на відміну від інших заяв, поданих у цій справі, заява від 23.02.2026 є належним чином вмотивованою, містить докази на підтвердження необхідності зупинення виконання рішення, яким суд першої інстанції належної правової оцінки не надав. Крім того, необхідність зупинення виконання рішення зумовлена тривалим розглядом заяви про звернення стягнення на грошові кошти.
На думку скаржника, застосовуючи захід процесуального примусу у вигляді штрафу, не врахував, що заявник є оператором системи розподілу, який здійснює діяльність з розподілу електричної енергії та належить до важливих і стратегічних підприємств, у зв`язку з чим застосування до нього такого заходу є недопустимим.
Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2026 матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» у судовій справі № 910/177/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Барсук М.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2026 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.03.2026 залишено без руху.
27.03.2026 Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Київські регіональні електромережі» подано клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.03.2026 та призначено її розгляд на 15.04.2026.
07.04.2026 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
14.04.2026 представником апелянта подано клопотання про відкладення призначеного на 15.04.2026 судового засідання у зв`язку з його зайнятістю у іншому судовому процесі.
15.04.2026 до матеріалів справи долучено службову записку головуючого судді Кропивної Л.В. про заміну судді Руденко М.А. у зв`язку з її перебуванням у відрядженні та судді Барсук М.А. у зв`язку з її участю у конференції у Верховному Суді під час розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.03.2026 у справі №910/177/22.
15.04.2026 до матеріалів справи долучено розпорядження керівника апарату щодо призначення повторного розподілу судових справ.
Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2026 матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.03.2026 у справі №910/177/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Пономаренко Є.Ю., Сулім В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2026 прийнято до провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.03.2026 у справі №910/177/22 у новому складі суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Сулім В.В.
У судове засідання 15.04.2026 з`явився представник апелянта. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, явку уповноважених представників не забезпечили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідно до частини 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Розглянувши доводи апелянта, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Очевидно, що суб`єкт господарського судочинства свої процесуальні права повинен здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права, тому процесуальним законодавством передбачено, що певні процесуальні дії можуть бути розцінені як зловживання процесуальними правами, якщо відбувається порушення умов реалізації процесуальних прав.
Згідно з частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Пунктами 1 та 2 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.
Зловживання процесуальними правами - це створення перешкод у вирішенні завдань судочинства внаслідок реалізації учасниками справи своїх прав. Механізм зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа, яка прагне до досягнення певних правових наслідків, здійснює процесуальні дії (бездіяльність), що зовнішньо відповідають вимогам процесуальних норм, однак здійснених з корисливим або особистим мотивом, що завдають шкоду інтересам правосуддя та (або) інтересам осіб, які приймають участь у справі, або недобросовісна поведінка в інших формах, що тягне за собою застосування заходів процесуального примусу.
Формулювання «зловживання правом» необхідно розуміти, як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права, «injuria». Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права. Термін «зловживання правом» свідчить про те, що ця категорія стосується саме здійснення суб`єктивних цивільних прав, а не виконання обов`язків. Обов`язковою умовою кваліфікації дій особи як зловживання правом є встановлення факту вчинення дій, спрямованих на здійснення належного відповідній особі суб`єктивного цивільного права. Постанова ВС від 12 жовтня 2021 року у справі № 311/2121/19 (провадження № 61-11958св20.
Суд зобов`язаний вживати заходів як для запобігання зловживанню процесуальними правами, так і своєчасно реагувати на зловживання. Притягнення особи до відповідальності за процесуальні зловживання повинно ґрунтуватися на доказах її вини. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
З огляду на викладене, факти процесуальних зловживань можна віднести до фактів, що доказуються в режимі процесуальних фактів, які включаються у загальний або локальний предмет доказування у справ.
У вирішенні питання про визнання тих чи інших дій зловживанням процесуальними правами позиція учасника справи є важливою, але не вирішальною, оскільки законодавець відносить відповідні повноваження до виключної компетенції судів (Постанова ВС від 05 квітня 2023 року у справі № 922/4278/21).
Відповідно до п. 5, 6 ст. 336 Господарського процесуального кодексу України за заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах), електронних гаманцях чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Одночасно суд вирішує питання про зустрічне забезпечення та про заборону такій особі вчиняти дії щодо погашення заборгованості перед боржником та (або) зупиняє виконання судового рішення, згідно з яким з такої особи на користь боржника стягуються грошові кошти в межах загальної суми стягнення, до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти.
У прийнятих у даній справі Господарським судом міста Києва ухвалах від 13.11.2023, від 22.11.2023, від 12.02.2024, від 22.07.2024, від 22.11.20224, від 01.04.2025 та від 04.04.2025 суд першої інстанції надав відповідь стягувачу на його заяви про зупинення виконання рішення. Заявник неодноразово отримував судові акти про неможливість вирішення цього питання без попереднього звернення стягувача із заявою про арешт грошових коштів, які належать особі, що має заборгованість перед боржником. При цьому судом не розглядалися наведені заявником мотиви таких заяв, оскільки вирішення цього питання у даному випадку не ставиться у залежність від їх обґрунтованості. Процесуальні акти стягувачем не оскаржені, тож за таких обставин подана ним чергова заява для вирішення одного і того ж питання розцінена місцевим господарським судом як зловживання.
Верховний суд у постанові від 05.04.2023 у справі №922/4278/21 дійшов висновку, що при вирішенні питання про визнання тих чи інших дій зловживанням процесуальними правами позиція учасника справи є важливою, але не вирішальною, оскільки законодавець відносить відповідні повноваження до виключної компетенції судів.
Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частини третя статті 44 України).
Згідно із ч. 2 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В межах даної справи, ухвалами Господарського суду міста Києва від 23.04.2025 та від 17.07.2025, аналогічні дії Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» вже визнавались зловживанням правом, а заявник попереджався про наслідки передбачені положеннями п. 2 ч. 1 ст. 135 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.
Колегія суддів відхиляє за неспроможністю доводи апелянта щодо неможливості застосування штрафу до суб`єктів господарювання, які належать до важливих і стратегічних підприємств, оскільки процесуальне законодавство не містить виключень щодо суб`єктів, до яких може застосовуватися судом процесуальний примус у вигляді штрафу.
Зважаючи на те, що суд наділений дискреційними повноваженнями (судовим розсудом) щодо виявлення і оцінки поведінки учасника справи як недобросовісного скаржника, викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни окремої ухвали не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.
Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою з`ясував обставини, які стали підставою для застосування штрафу як заходу процесуального примусу, надав належну оцінку наявним у справі обставинам та дійшов обґрунтованих висновків щодо виявленого зловживання процесуальними правами заявником. Порушень норм матеріального та процесуального права не встановлено.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин справи апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу - слід залишити без змін.
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.03.2026 у справі №910/177/22 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.03.2026 у справі №910/177/22 залишити без змін.
3. Матеріали справи №910/177/22 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 27.04.2026.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна 

Судді Є.Ю. Пономаренко

В.В. Сулім