Справа № 944/7411/23
Провадження №2/944/200/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2026 року	м.Яворів 	

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Поворозника Д.Б.,
за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Яворівської міської ради Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, 
встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом Яворівської міської Львівської області, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті спадкодавця ОСОБА_1 . 
На обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , 1968 року народження. До дня смерті її батько постійно проживав та був зареєстрований у с. Коти Яворівського району Львівської області, що підтверджується довідкою від 23.05.2023 №468/2, виданою Виконавчим комітетом Яворівської міської ради Львівської області. На момент смерті за її батьком рахувався індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_2 , який був побудований у 1982 році, що підтверджується довідкою Верблянської сільської ради Яворівського району Львівської області № 2091 від 08.12.2011. Згідно із довідкою від 25.05.2023 № 476/2, виданою Виконавчим комітетом Яворівської міської ради Львівської області, на підставі даних погосподарського обліку, індивідуальний житловий будинок, який знаходиться за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Коти, до дня смерті рахувався за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У 2023 році у зв`язку із виготовленням технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок, який належав її покійному батькові, зазначеному будинку був присвоєний номер АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 25.05.2023 № 477/2, виданою Виконавчим комітетом Яворівської міської ради Львівської області. Заповіти від імені батька не посвідчувались. На дату смерті батька вона була малолітньою, тому вважається такою, що прийняла спадщину після батька. У травні 2023 року вона звернулася в Яворівську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, яка відкрилася після смерті батька. На підставі її заяви завідувачем Яворівської державної нотаріальної контори Львівської області Вахулою О.В. було відкрито спадкову справу за № 56/2023, про що у Спадковому реєстрі зроблено відповідний запис. 09 листопада 2023 року завідувач Яворівською державною нотаріальною конторою Львівської області відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 з тих підстав, що на момент смерті її батько право приватної власності на вказаний житловий будинок у встановленому законом порядку не оформив, правовстановлюючі документи відсутні. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов, зокрема, на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об`єкти нерухомості введено лише з 29 червня 1998 року, коли набула чинності «Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб», затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 № 121. Таким чином, права, набуті шляхом створення або придбання нерухомості у власність до 29 червня 1998 року з дотриманням установленого порядку набуття, однак без державної реєстрації, є такими, що виникли та набуті в установленому законом порядку. Зважаючи на відмову нотаріуса видати їй свідоцтво про право на спадщину, вона змушена звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою від 30 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 
Також даною ухвалою було витребувано у Яворівській державній нотаріальній конторі Львівської області матеріали спадкової справи № 56/2023, заведеної після смерті спадкодавця ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
22 січня 2024 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи № 56/2023, заведеної після смерті спадкодавця ОСОБА_1 
07 лютого 2024 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, у якій вона просила залучити до справи співвідповідача ОСОБА_2 .
24 квітня 2024 року у відповідь на запит суду надійшли копії Погосподарських книг за 1990-2011 роки за адресою: АДРЕСА_1 . 
Ухвалою від 07 лютого 2024 року вирішено витребувати копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , матері померлого ОСОБА_1 . 
Ухвалою від 07 лютого 2024 року задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 та вирішено залучити до справи співвідповідача ОСОБА_2 .
Ухвалою від 24 липня 2024 року задоволено клопотання представника позивача та вирішено витребувати: з Яворівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію актового запису про смерть ОСОБА_5 та копію актового запису про смерть ОСОБА_6 ; з Яворівської міської ради Львівської області Погосподарські книги по будинковолодінню АДРЕСА_1 за 1989-2011 роки. 
Ухвалою від 24 липня 2024 року задоволено клопотання позивачки ОСОБА_1 та вирішено залучити до справи співвідповідача ОСОБА_3 . 
06 вересня 2024 року на адресу суду надійшли актові записи про смерть ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . 
Ухвалою від 04 листопада 2024 року задоволено клопотання представника позивача та вирішено витребувати з Яворівської міської ради Львівської області: спадкову довідку про те, хто був зареєстрований із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Коти Яворівського району Львівської області; інформацію про те, де була зареєстрована ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , станом на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також спадкову довідку про те, хто був зареєстрований із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 . 
19 листопада 2024 року з Яворівської міської ради Львівської області на адресу суду надійшла витребувана інформація. 
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 15 січня 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
28 квітня 2025 року від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшли додаткові письмові пояснення, у яких вона зазначає таке.
Згідно з документами, які містяться у матеріалах справи, померлий ОСОБА_4 , спадкоємцем якого є вона, станом на 15 квітня 1991 року був власником 1/5 частини колгоспного двору за адресою: АДРЕСА_1 , також він прийняв спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 у вигляді її частки у колгоспному дворі розміром 1/5 та частки у колгоспному дворі його бабці ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , за правом представлення. Тому вона, будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_1 , успадкувала 3/5 частини будинковолодіння у колгоспному дворі за адресою: АДРЕСА_1 . Що стосується часток інших осіб, які зазначені у погосподарській книзі, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , то вказані особи, вважаючи себе членами колгоспного двору, не ставили питання про виділ частки із майна колгоспного двору чи витребування такою. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист прав приватної власності» на витребування частки з майна колгоспного двору, що береглося станом на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Даний строк відповідачами було пропущено, тому вона просить задовольнити вимоги позовної заяви в повному обсязі та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_1 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , вцілому. 
У судовому засіданні 30 червня 2025 року позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Галько Р.В. підтримали вимоги позовної заяви, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та додатковому письмовому поясненні, просили позовні вимоги задовольнити. 
Також в судовому засіданні 30 червня 2025 року за клопотанням позивача суд допитав свідка ОСОБА_9 , яка надала такі показання. 
Вона проживає по АДРЕСА_3 з 1982 року. ОСОБА_5 проживала по сусідству. У 1991 році у будинку разом з ОСОБА_5 проживали також ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 та ОСОБА_3 ). У 1993 році ОСОБА_12 переїхала в с.Завадів, а у 1992 чи 1993 році ОСОБА_13 побудував будинок у с. Дебрі і також переїхав. З 1993 до 1996 року ОСОБА_5 проживала сама. ОСОБА_4 працював за кордоном, коли приїжджав в Україну, проживав разом з ОСОБА_5 . Похованням ОСОБА_5 займалися її син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_14 , яка проживала в іншому селі. З 1996 року ОСОБА_4 проживав у будинку сам, пізніше разом зі сім`єю. Вона знає, що ОСОБА_5 вона була головою колгоспного двору, проте їй не відомо, чи складала ОСОБА_5 заповіт. Також їй не відомо, хто побудував даний будинок, станом на 1982 рік він вже був збудований. 
В судове засідання 08 червня 2026 року позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Галько Р.В. не прибули, однак представник позивача подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позовної заяви підтримують, просять позов задовольнити. Також позивач не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. 
В судове засідання 08 червня 2026 року відповідачі ОСОБА_11 та ОСОБА_3 повторно не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, а саме шляхом надіслання повісток на номери телефонів, повідомлені ними суду в поданих заявах, що підтверджується відповідними довідками про доставку відправлень, а також шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті суду, відзиву на позов, чи будь-яких клопотань не подавали, причини неявки суд не повідомили. 
В судове засідання 08 червня 2026 року представник відповідача Яворівської міської ради Львівської області не прибув, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, рішення просить винести відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, однак у таке не з`явилися, не повідомили причини неявки, не подали відзивів, а також позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення за відсутності учасників справи. 
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 08 червня 2026 року, є дата складення повного судового рішення 16 червня 2026 року. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.
Оцінивши доводи позивача та її представника, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьком записаний ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Завадівською селищною радою Яворівського району Львівської області.
Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Верблянською сільською радою Яворівського району Львівської області 06 червня 2011 року, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до довідки від 08 грудня 2011 року № 2091, виданої Верблянською сільською радою Яворівського району Львівської області, житловий будинок за АДРЕСА_2 , числиться за померлим ОСОБА_1 , який постійно проживав в ньому.
Згідно з довідкою від 23 травня 2023 року № 468/2, виданою Виконавчим комітетом Яворівської міської ради Львівської області ОСОБА_1 про те, що її батько ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті був зареєстрований в с. Коти Яворівського району Львівської області. Згідно погосподарської книги № 3 за 2001-2005 роки до дня смерті він являвся головою домогосподарства.
Відповідно до довідки від 25 травня 2023 року № 476/2, виданої Виконавчим комітетом Яворівської міської ради Львівської області, індивідуальний житловий будинок, який знаходиться за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Коти, до дня смерті рахувався за ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з довідкою від 25 травня 2023 року № 477/2, виданою Виконавчим комітетом Яворівської міської ради Львівської області, індивідуальному житловому будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому майні № 72592057 від 25 травня 2023 року, до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 70697652 , спадкодавець – ОСОБА_4 .
Згідно з довідкою Яворівської державної нотаріальної контори Львівської області № 237/02-14 від 26 травня 2023 року, спадкоємцем за законом до майна ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що проживає за адресою: АДРЕСА_4 . 
Листом від 09 листопада 2023 року завідувач Яворівською державною нотаріальною конторою Львівської області Вахула О.В. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 з тих підстав, що на момент смерті її батько право приватної власності на вказаний житловий будинок у встановленому законом порядку не оформив, правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні.
Відповідно до виписки із Погосподарської книги № 4 за 1991-1995 роки по будинковолодінню в с. Коти Яворівського району Львівської області, головою двору якого була ОСОБА_5 , станом на 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», дане будинковолодіння являлось колгоспним двором та станом на 15 квітня 1991 року до списку членів господарства входили: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 – голова сім`ї, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 – донька, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 – внук, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 – внучка, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 – внук. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.
Як зазначено вище, згідно з відомостями Погосподарської книги, житловий будинок АДРЕСА_1 належав до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 (голова сім`ї), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . 
Отже, даний будинок, який мав статус колгоспного двору, є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких мав рівну частку у цьому будинку (по 1/5 частці).
Також суд встановив, що відповідно до Актового запису про смерть № 8 від 02 лютого 1993 року, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Коти Яворівського району Львівської області.
Відповідно до Актового запису про смерть № 28 від 15 листопада 1996 року, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Коти Яворівського району Львівської області.
Згідно із заповітом від 24 січня 1994 року, ОСОБА_5 заповіла належний їй житловий будинок в с. Коти Яворівського району Львівської області своєму внукові ОСОБА_11 . 
Відповідно до ч. 1 ст. 1266 Цивільного кодексу України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. 
Відповідно до матеріалів справи відповідачі ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , будучи членами колгоспного двору, не заявляли вимог про виділ належних їм часток із майна колгоспного двору чи їх витребування. 
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист прав приватної власності» на витребування частки з майна колгоспного двору, що збереглося станом на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. 
Беручи до уваги наведене, суд зазначає, такий строк відповідачами ОСОБА_11 та ОСОБА_3 пропущено, відповідних позовів вони також не подавали. 
Також суд враховує, що ОСОБА_11 не реалізував свого права на спадкування шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_5 .
А згідно із ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 , визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. 
Однак відповідач ОСОБА_11 не надав суду доказів подання до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , чи доказів, які б підтверджували фактичне ним спадщини (вступ в управління або володіння спадковим майном) в силу положень ст. 549 ЦК УРСР 1963 року. 
Таким чином, зважаючи на викладене вище, суд вважає обґрунтованими та погоджується з доводами позивача про те, що померлий ОСОБА_1 , спадкоємцем якого є його донька ОСОБА_1 (позивач у справі), станом на 15 квітня 1991 року був власником 1/5 частини колгоспного двору по АДРЕСА_1 , також він прийняв спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вигляді її 1/5 частки у колгоспному дворі та 1/5 частки у колгоспному дворі його бабці ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , за правом представлення. 
Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно із ч. ч. 1, 4 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 
Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою – четвертою статті 1273 ЦК України (частина четверта статті 1268 ЦК України).
Згідно із ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах – до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. 
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. 
Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов?язкової реєстрації. 
Таким чином, судом на підставі поданих та досліджених доказів встановлено, що позивач ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_1 , успадкувала 3/5 частини будинковолодіння у колгоспному дворі за адресою: АДРЕСА_1 , враховуючи, що відповідачі ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , будучи членами колгоспного двору, не заявляли вимог про виділ належних їм часток із майна колгоспного двору чи їх витребування, а також, що ОСОБА_11 не реалізував свого права на спадкування після смерті ОСОБА_5 , а тому суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним та підлягає задоволенню. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Таким чином суд вважає, що з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн, а саме по 357,87 грн з кожного з відповідачів. 
Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-266, 268 ЦПК України, 

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 . 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору у розмірі 357 (триста п`ятдесят сім) гривень 87 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору у розмірі 357 (триста п`ятдесят сім) гривень 87 копійок.
Стягнути з Яворівської міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору у розмірі 357 (триста п`ятдесят сім) гривень 87 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Яворівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повний текст рішення складено 16 червня 2026 року. 
Повне найменування сторін: 
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ; 
відповідач – Яворівська міська рада Львівської області, код ЄДРПОУ 33213539, юридична адреса: Львівська область, Яворівський район, м. Яворів, вул. Львівська, 15; 
відповідач – ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 ; 
відповідач – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , проживає за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Завадів.

Суддя Д.Б.Поворозник