ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/40972/23 Суддя (судді) першої інстанції: Горобцова Я.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комтел" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В : 
Рух справи.
06.11.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМТЕЛ» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення №00420440702 від 16.06.2023. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне рішення є протиправними, оскільки прийнято за відсутності на то правових підстав, без врахування наявності форс-мажорних обставин. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 позовні вимоги задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № 00420440702 від 16.06.2023.
Приймаючи у справі рішення суд першої інстанції зазначив, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності спірного рішення. 
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення через порушення норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що спірне рішення є правомірним через те, що прийнято з урахування вимог чинного законодавства.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2025 відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції, та після надходження справи до суду апеляційної інстанції, ухвалою від 26.11.2025 слухання справи призначено у порядку письмового провадження.
З поважних причин розгляд справи продовжувався. 
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. 

Обставини, встановлені судом.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 12.05.2023 № 2235-п проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «КОМТЕЛ» з питань дотримання вимог валютного законодавства при розрахунках за імпортними контрактами від 05.08.2020 № С05082020/TSL, від 26.03.2021 №С26032021/L, за результатами якої було складено акт від 26.05.2023 № 38813/26-15-07-02-02-03/30856848.
Згідно висновків цього акту було встановлено порушення позивачем частини 3 статті 13 Закону № 2473-VІІІ та пункту 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5, а саме, несвоєчасне надходження товару на суму 21 989, 00 дол. США (еквів. 578 130,37 грн.) за імпортним контрактом від 05.08.2020 № C05082020/TSL з корпорації TSLCorp/Telos Systems (США).
У зв`язку з наведеним, ТОВ «КОМТЕЛ» було отримано від ГУ ДПС у м. Києві податкове повідомлення-рішення від 16.06.2023 №00420440702 про накладення на підприємство штрафу в сумі 506 587,38 грн за порушення граничних строків розрахунків на суму 21 989, 00 дол. США (еквів. 578 130,37 грн.) за імпортним контрактом від 05.08.2020 № C05082020/TSL з корпорацією TSLCorp/Telos Systems (США).
Вказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до п.1.1. ст.1 Податкового кодексу України даний кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. 
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. 
Закон України "Про валюту та валютні операції" від 21.06.2018 № 2473-VIII (далі - Закон № 2473-VIII) визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.
Частиною першою статті 3 Закону № 2473-VIII встановлено, що відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону № 2473-VIII органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.
Частинами п`ятою, шостою цієї статті Закону передбачено, що Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.
Згідно з частиною дев`ятою статті 11 Закону № 2473-VIII органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.
За змістом частини десятої статті 11 Закону № 2473-VIII у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 12 Закону № 2473-VIII Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Відповідно до частин першої, третьої, п`ятої, восьмої статті 13 Закону № 2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Правління Національного банку України постановою № 5 від 02 січня 2019 року затвердило Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі - Положення № 5).
Це Положення, відповідно до пункту 1, визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.
Згідно з пунктами 21, 23 Положення № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Отже, у разі імпорту товарів, їх поставка має бути здійснена у визначені договором строки, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків 365 днів з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати). При цьому, у разі якщо строк поставки умовами договорами не визначений також застосовується граничний строк розрахунків, що встановлений Національним банком України.
Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону № 2473-VIII за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, приймає рішення про видачу чи відмову у видачі зазначеного висновку протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної заяви. Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, протягом п`яти робочих днів з дня видачі висновку, зазначеного в абзаці першому цієї частини, інформує Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про видачу такого висновку.
Порядок видачі висновку, у тому числі перелік документів, які подаються для видачі висновку, підстави для відмови у видачі висновку або залишення документів без розгляду, включаючи перелік товарів, за якими документи для видачі висновку підлягають залишенню без розгляду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Видача висновку здійснюється безоплатно.
Положенням ст. 112 ПК України встановлено, що загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи
Згідно з п. 112.1 ст. 112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 112.2 ст. 112 ПК України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Висновки суду в межах доводів апеляційної скарги.
Отже, зі системного аналізу вищевказаних норм можна зробити висновок, що на відповідача покладено здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства, а у разі імпорту товарів, їх поставка має бути здійснена у визначені договором строки, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків 365 днів з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати). При цьому, у разі якщо строк поставки умовами договорами не визначений також застосовується граничний строк розрахунків, що встановлений Національним банком України.
Матеріалами справи підтверджено, що 05.08.2020 між ТОВ «Комтел» та TLS Corp/Telos Systems було укладено Контракт № C05082020/TLS від 05.08.2020.
Відповідно до п. 1.1.,1.2. Контракту TLS Corp/Telos Systems зобов`язувалось поставити Позивачу електронні компоненти, перелік яких встановлювався сторонами у специфікаціях.
Згідно з п. 4.1. Контракту оплата за товар здійснюється шляхом 100% авансування за товар, який буде поставлений за відповідною специфікацією - протягом 30 днів від дати підписання такої специфікації.
На виконання умов імпортного контракту від 05.08.2020 №C05082020/TSL корпорації TSLCorp/Telos Systems (США) у період дії контракту, ТОВ «КОМТЕЛ» перераховано валютні кошти нерезиденту в загальній сумі 257 441,81 дол. США (еквів. 7 009 035,23 грн.).
Зокрема, в лютому 2022 року ТОВ «КОМТЕЛ» мав отримати вантаж від TLS Corp/Telos Systems. Вантаж являв собою професійне аудіо обладнання за Специфікацією № 5 від 27.08.2021, Специфікацією № 6 від 15.09.2021.
Вантаж було відправлено в Україну на адресу ТОВ «КОМТЕЛ» з використанням послуг логістичної компанії CONCORDIA INTERNATIONAL FORWARDING CORP за накладною HAWB 2852054 до Польщі з подальшою відправкою в Київ авіакомпанією LOT за накладною 080-18900070 в кількості 8 місць вагою 72,00 кг.
Позивач звернувся до Київської митниці Державної митної служби України із листом від 31.05.2022 № 24 щодо надання інформації про прибуття вантажу, який переміщувався за авіаційною вантажною накладною № 080-18900070.
У відповідь на запит позивача, Київська митниця Державної митної служби України надала відповідь № 7.8-6/28.1/13/9836 від 14.06.2022.
У Відповіді від 14.06.2022 Київська митниця повідомила позивача, що вантаж за авіаційною накладною № 080-18900070 переміщувався рейсом авіакомпанії LOT номер LO75524 січня 2022 року до Міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни), а також те, що товари, які переміщуються через митний кордон України через пункти пропуску для повітряного сполучення МА «Київ» (Жуляни), розміщуються на митному складі ТОВ «МАСТЕР-АВІА» для тимчасового зберігання.
Позивач звернувся до ТОВ «МАСТЕР-АВІА» із листом № 25 від 15.06.2022.
У відповідь на зазначений лист позивач отримав лист від ТОВ «МАСТЕР-АВІА» від 28.09.2022 № М-01-09/28.
У листі від 28.09.2022 позивача було повідомлено, що вантаж за авіз накладною 08018900070 в кількості 8 місць вагою 72,00 кг. прибув в аеропорт МА «Київ» (Жуляни) 24 січня 2022 року. В період 24.01.2022 до 24.02.2022 знаходився на митному складі (ВМК) TOB «МАСТЕР-АВІА», а після отримання доступу працівниками ТОВ "МАСТЕР-АВІА" в серпні 2022 року до приміщень ВМК була виявлена відсутність даного товару, документації та усієї комп`ютерної техніки, на якій зберігалася відповідна інформація. Тобто, після 24 лютого 2022 року вантаж був викрадений невідомими особами з території митного складу.
Позивачу стало відомо про відкриття правоохоронними органами України 29.04.2022 кримінального провадження № 12022100090000976 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. У зв`язку із чим товариство звернулося із відповідною заявою до правоохоронних органів України про вчинення злочину та приєднання до провадження № 12022100090000976 в якості потерпілої особи та відповідно до постанови слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві Журбинської А.Д. від 28.06.2023 ТОВ «КОМТЕЛ» було визнано потерпілим у даному кримінальному проваджені
Апелянтом вказані обставини не спростовані, через що колегія суддів вважає, що доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки вони не підтверджені належними доказами.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Крім того, щодо інших доводів апелянта колегія суддів враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, і всі доводи апелянта є такими, що не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Так, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 р. - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 липня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комтел" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263 , п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова 

О.В. Епель

В.В. Файдюк