ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2026 року	справа № 380/21291/25	
місто Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
у с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій учасників справи
до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві код ЄДРПОУ 42098368, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16 (надалі за текстом - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області код ЄДРПОУ 13814885, адреса: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10 (надалі за текстом - відповідач-2), у якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 29.08.2025 № 134650038650 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 »;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 18 липня 1986 року до 01 квітня 1988 року на посаді машиніста склоформуючих машин, з 01 квітня 1988 року до 20 червня 1990 року на посаді оператора склоформувальних машин та з 14 грудня 1990 року до 28 грудня 2000 року на посаді шліфувальника скловиробів, зайнятого шліфуванням скловиробів вручну, у Львівському скляному виробничому об`єднанні «Райдуга» (згодом Акціонерне товариство закритого типу «Райдуга») до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 та довідки АТ ЗТ «Райдуга» № 15 від 11.04.2002;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 від 22.08.2025 за № 6244 із застосуванням статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ (в редакції, визначеній пунктом 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020) та з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що за приписами пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII (в редакції до набрання чинності законом України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення») на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. позивач подав заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22 серпня 2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою за № 6244 та документами щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. За результатами розгляду даної заяви позивача за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві прийняло рішення від 29.08.2025 № 134650038650 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ». Позивач зазначає, що виносячи рішення відповідач-1 вказав, що не враховано до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи згідно архівної довідки від 01.08.2025 № Б-1780/07-12(1), оскільки підприємство є ліквідованим та на момент звернення позитивне рішення комісії відсутнє. Вважаючи оскаржене рішення протиправним, позивач звернувся до суду із позовом.
12.11.2025 від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив повністю. Додатково зазначив, що відповідно до абзацу 1 пункту 4 (в редакції чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 741 від 05.10.2016) зазначеного Порядку атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівника, професії та посади яких внесено до переліку (пункт 9 Порядку). Відповідно до пункту 10 Порядку результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих. Враховуючи викладене, відповідач-1 рішенням від 29.08.2025 правомірно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
08.12.2025 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій просить позов задовольнити повністю. Вказана відповідь мотивована тим, що за приписами пункту 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. Тобто, вимоги постанови № 637 щодо надання уточнюючих довідок про підтвердження трудового стажу застосовуються лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.
Відповідач-1 правом на подання відзиву не скористався.
ІІ. Рух справи
Ухвалою від 27.10.2025 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі.
Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.
ІІІ. Фактичні обставини справи
Згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 15.11.1984 та архівної довідки №Б-1780/07-12(1) від 01.08.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має такий стаж: 
- прийнятий учнем машиніста склоформуючої машини в цех парфумерної тари Львівського скляного виробничого об`єднання «Райдуга» з 25 березня 1986 року (Наказ №77-к від 24 березня 1986 року). 
- з 18 липня 1986 року присвоєна кваліфікація машиніста склоформуючої машини (Наказ № 183-к від 18 липня 1986 року); 
- з 01 квітня 1988 року присвоєна кваліфікація оператора склоформуючої машини (Наказ № 65-к від 25 березня 1988 року); 
- з 20 червня 1990 року переведений учнем шліфувальника скловиробів в цех сортового посуду № 1 (Наказ № 127-к від 15 червня 1990 року). 
- з 14 грудня 1990 року присвоєна кваліфікація шліфувальника скловиробів (Наказ №267-к від 14 грудня 1990 року). 
- звільнений з 28 грудня 2000 року за власним бажанням, згідно зі ст. 38 КЗпП України (Наказ № 73-к від 19 грудня 2000 року); 
- згідно з ухвалою Господарського суду Львівської області від 05 грудня 2006 року по справі № 7/154-21/251 Акціонерне товариство закритого типу «Райдуга» було ліквідовано.
Наказом № 11 від 15.03.1995 Львівського акціонерного товариства закритого типу «Райдуга» підтверджено право на пенсію по старості на пільгових умовах (наявність на робочому місці шкідливих і небезпечних виробничих факторів ІІІ класу умов і характеру праці) – зокрема, за Списком №2 – машиністи склоформуючих машин і їх помічники, оператори склоформуючих машин та шліфувальники скловиробів, виконуючі роботи вручну. 
Наказом № 62 від 12.11.1996 Львівського акціонерного товариства закритого типу «Райдуга» підтверджено право на пенсію по старості на пільгових умовах (наявність на робочому місці шкідливих і небезпечних виробничих факторів ІІІ класу умов і характеру праці) – зокрема, за Списком № 2 – оператори склоформуючих машин та шліфувальники скловиробів, зайняті шліфуванням виробів вручну. 
ОСОБА_1 22.08.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою за № 6244 та документами щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. 
За результатами розгляду заяви позивача за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві прийняло рішення від 29.08.2025 №134650038650 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 », яке мотивоване тим, що до пільгового стажу позивача за Списком № 2 не враховано періоди роботи згідно архівної довідки від 01.08.2025 № Б-1780/07-12(1), оскільки підприємство є ліквідованим та на момент звернення позитивне рішення комісії відсутнє.
Вважаючи рішення відповідача-1 від 29.08.2025 № 134650038650 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » протиправним, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
IV. Позиція суду
Вирішуючи спір по суті, суд керується такими мотивами.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі- Закон № 1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).
Закон № 1788-ХІІ введений в дію з 01 січня 1992 року в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року в повному обсязі.
01 січня 2004 року набув чинності Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон України № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", що доповнив Закон № 1058-ІV розділом ХІV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 14 такого змісту:
"На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах".
Згідно зі статтею 12 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Натомість згідно з пунктом б статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України, стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом № 213-VІІІ (пункт 1 Рішення № 1-р/2020).
Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом № 213-VІІІ для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VІІІ.
Тому на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ, з урахуванням Рішення № 1-р/2020, встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для чоловіків після досягнення 55 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах.
Тому, оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України").
У зв`язку з цим між сторонами виник спір, оскільки позивач вважає, що під час призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідач повинен керуватися положення статті 13 Закону № 1788-ХІІ у редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ. Водночас пенсійний орган під час розгляду заяви позивача про призначення їй пенсії керувався нормами статті 114 Закону № 1058-ІV.
Отже, визначаючись з тим, нормами якого саме закону слід керуватися під час призначення пенсії позивача, суд враховує правову позицію Верховного Суду, сформовану за результатами розгляду справи № 360/3611/20.
Так, розглядаючи вказану справу, у постанові від 03.11.2021 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Тому застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.
Частиною п`ятою статті 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з частиною 3 статті 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Обставини цієї справи, склад її учасників, предмет спору та заявлені позовні вимоги вказують на те, що ця адміністративна справа є типовою справою, яка відповідає ознакам розглянутої справи № 360/3611/20.
Отже, враховуючи положення ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у цій справі суд має керуватися тими правовими висновками, що наведені Великою Палатою Верховного Суду у постанові за результатами розгляду справи № 360/3611/20.
Оскільки ключовим для вирішення цієї справи є питання нормами якого саме закону слід застосовувати при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, і цьому питанню вже надано оцінку Верховним Судом під час розгляду справи № 360/3611/20, суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо застосування положень статті 13 Закону № 1788-ХІІ під час призначення їй пенсії.
Як вбачається із змісту оскарженого рішення до пільгового стажу позивача за Списком № 2 не враховано періоди роботи згідно з архівною довідкою від 01.08.2025 № Б-1780/07-12(1), оскільки підприємство є ліквідованим та на момент звернення позитивне рішення комісії відсутнє.
Суд зазначає, що у оскаржуваному рішенні відсутні будь-які посилання щодо невідповідності періодів з 25.03.1986 по 28.12.2000 зазначених у трудовій книжці, помилок у їх оформленні, а лише вказано, про відсутність пільгового стажу.
Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо періодів роботи позивача відповідачем суду не надано.
Крім того, позивачем до заяви про призначення пенсії надавались копії архівних довідок № 176 від 11.07.2025, № Б-1780_07-12(1) від 01.08.2025, та наказів підприємства. 
Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок №442), пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.
Атестація робочих місць за умовами (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку №442, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.
Результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Таким чином, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Водночас, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.
Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01 березня 2021 року у справі №376/1528/17.
Крім того, згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається значний обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження задля повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися, чого відповідач-1 не вчинив.
Суд зауважує, для того, щоб орган, що призначає пенсію, мав можливість всебічно, повно і об`єктивно установити право особи на одержання пенсії він наділений повноваженнями:
1. вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії;
2. в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість видачі таких документів та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію (ч. 3 ст. 44 Закону № 1058);
3. повідомляти заявника про те, які документи необхідно подати додатково (п. 1.7. Порядку № 22-1).
Позивачу не запропоновано подати необхідні документи для призначення пенсії.
Також відповідач-1 не довів, що, перш ніж прийняти рішення про призначення пенсії, для перевірки періодів роботи позивача він використав повноваження, надані частиною 3 статті 44 Закону № 1058.
За змістом рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 29.08.2025 № 134650038650 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » не враховано до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи згідно архівної довідки від 01.08.2025 № Б-1780/07-12(1), оскільки підприємство є ліквідованим та на момент звернення позитивне рішення комісії відсутнє.
Проте, як встановив суд, згідно з ухвалою Господарського суду Львівської області від 05 грудня 2006 року по справі № 7/154-21/251 Акціонерне товариство закритого типу «Райдуга» ліквідоване. 
Наказом № 11 від 15.03.1995 Львівського акціонерного товариства закритого типу «Райдуга» підтверджено право на пенсію по старості на пільгових умовах (наявність на робочому місці шкідливих і небезпечних виробничих факторів ІІІ класу умов і характеру праці) – зокрема, за Списком №2 – машиністи склоформуючих машин і їх помічники, оператори склоформуючих машин та шліфувальники скловиробів, виконуючі роботи вручну. 
Наказом № 62 від 12.11.1996 Львівського акціонерного товариства закритого типу «Райдуга» підтверджено право на пенсію по старості на пільгових умовах (наявність на робочому місці шкідливих і небезпечних виробничих факторів ІІІ класу умов і характеру праці) – зокрема, за Списком № 2 – оператори склоформуючих машин та шліфувальники скловиробів, зайняті шліфуванням виробів вручну. 
Як зазначав суд, відповідач-1 жодного належного та обґрунтованого рішення щодо незарахування вказаних спірних періодів роботи на час призначення пенсії не приймав, мотивів не зарахування спірних періодів роботи та інших документів наданих позивачем не зазначалось.
Суд вказує на те, що факт ліквідації підприємства та відсутність рішення комісії не є безумовними підставами для відмови у зарахуванні стажу, оскільки відповідачем-1 не враховано умов та характеру виконуваної позивачем роботи.
З огляду на те, що період з 25.03.1986 по 28.12.2000 протиправно не враховано до пільгового стажу позивача, суд висновує про те, що рішення відповідача-1 від 29.08.2025 №134650038650 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » є протиправним та підлягає скасуванню.
У справі, яка розглядається, суд встановив, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено відповідача-1.
Тож, дії зобов`язального характеру щодо має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що необґрунтовано прийняв рішення про відмову у призначенні такої пенсії, яким, у спірному випадку, є відповідач-1.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23.
Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що з метою ефективного захисту порушеного права позивача слід зобов`язати відповідача-1, який прийняв оскаржене рішення зарахувати позивачу періоди роботи з 18 липня 1986 року до 01 квітня 1988 року на посаді машиніста склоформуючих машин, з 01 квітня 1988 року до 20 червня 1990 року на посаді оператора склоформувальних машин та з 14 грудня 1990 року до 28 грудня 2000 року на посаді шліфувальника скловиробів, зайнятого шліфуванням скловиробів вручну, у Львівському скляному виробничому об`єднанні «Райдуга» (згодом Акціонерне товариство закритого типу «Райдуга») до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 , довідки АТ ЗТ «Райдуга» № 15 від 11.04.2002 та архівної довідки від 01.08.2025 № Б-1780/07-12(1).
Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що з метою ефективного захисту порушеного права позивача слід зобов`язати відповідача-1 повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 від 22.08.2025 за № 6244 із застосуванням статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ (в редакції, визначеній пунктом 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020), та прийняти відповідне рішення, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, та з урахуванням зарахованого стажу.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.
V. Судові витрати
Відповідно до статті 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1, який прийняв протиправне рішення, необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд
в и р і ш и в :
позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 29.08.2025 № 134650038650 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 18 липня 1986 року до 01 квітня 1988 року на посаді машиніста склоформуючих машин, з 01 квітня 1988 року до 20 червня 1990 року на посаді оператора склоформувальних машин та з 14 грудня 1990 року до 28 грудня 2000 року на посаді шліфувальника скловиробів, зайнятого шліфуванням скловиробів вручну, у Львівському скляному виробничому об`єднанні «Райдуга» (згодом Акціонерне товариство закритого типу «Райдуга») до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 , довідки АТ ЗТ «Райдуга» № 15 від 11.04.2002 та архівної довідки від 01.08.2025 № Б-1780/07-12(1). 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 від 22.08.2025 за № 6244 із застосуванням статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ (у редакції, визначеній пунктом 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020), та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, та з урахуванням зарахованого стажу. 
В іншій частині позовних вимог відмовити повністю.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві код ЄДРПОУ 42098368, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович