Березівський районний суд Одеської області 

05.05.2026
Справа № 494/403/26
Провадження № 2/494/475/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05.05.2026 року м. Березівка 
Березівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Панчишина А.Ю.,
при секретарі Станілевич А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу у м. Березівка за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Асоціація фермерів Сатурн» про визнання дійсними договорів купівлі продажу та визнання права власності, -
В С Т А Н О В И В:
26.02.2026 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Асоціація фермерів Сатурн», згідно якого позивач просить:
- визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки під кадастровим номером: 5121282000:01:001:0729, площею 4.5225 га, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 15 грудня 2025 року за №1/2025, -дійсним;
- визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки під кадастровим номером: 5121282000:01:001:0731, площею 4.5507 га, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 15 грудня 2025 року за №2/2025, -дійсним.
- визнати за ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку під кадастровим номером: 5121282000:01:001:0729, площею 4.5225 га та земельну ділянку під кадастровим номером: 5121282000:01:001:0731, площею 4.5507, що розташовані на території колишньої Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області. 
Свої позивні вимоги позивач, обґрунтовує зокрема тим, що ОСОБА_2 (надалі - Відповідач-2) є власником земельної ділянки, кадастровий номер: 5121282000:01:001:0729 , площа: 4,5225 га, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, складеним державним реєстратором Березівської міської ради Одеської області Степанцовою К.І., номер запису про право власності №30140631, на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області. Також ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, кадастровий номер: 5121282000:01:001:0731 , площа: 4,5507 га, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, складеного державним реєстратором Березівської міської ради Одеської області Степанцовою К.І., номер запису про право власності №30141013.
15 грудня 2025 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено письмовий договір купівлі - продажу 1/2025 земельної ділянки за кадастровим номером: 5121282000:01:001:0729 , площа: 4,5225 га . Згідно п.2.1 Договору продаж ділянки було вчинено за 120 000 гривень 00 копійок. Згідно п.2.2 Договору ОСОБА_2 були отримані кошти готівкою у повному обсязі. Також 15 грудня 2025 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено письмовий договір купівлі - продажу 2/2025 земельної ділянки за кадастровим номером: 5121282000:01:001:0731, площа: 4,5507 га . Згідно п.2.1 Договору продаж ділянки було вчинено за 130 000 гривень 00 копійок. Згідно п.2.2 Договору продавцем були отримані кошти готівкою у повному обсязі.
Позивач стверджує, що між сторонами правочинів було взаємно дотримані та виконані всі істотні умови договору купівлі-продажу , укладених 15.12.2025 року. З питання купівлі-продажу земельних ділянок було уповноважено ОСОБА_3 на представлення інтересів ОСОБА_2 щодо вчинення провочинів купівлі-продажу земельних ділянок.
Разом з тим, відповідачі до цього часу зволікають і ухиляються від виконання пункту 4.3 Договору і не переоформляють право власності на придбане нерухоме майно на ім`я позивача. 18.01.2026 року нотаріусом позивачці було роз`яснено, що відповідач не з`явився для нотаріального оформлення договору, тому було рекомендовано звернутися за захистом порушеного права до суду. На адресу відповідачів позивач неодноразово зверталася щодо нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу від 15.12.2025 р., але відповіді не отримала.
За таких обставин позивачка вважає, що її право власності на земельну ділянку під кадастровим номером: 5121282000:01:001:0729, площею 4,5225 га, та під кадастровим номером: 5121282000:01:001:0731, площею 4,5507 га потребує захисту у передбаченому законом порядку, оскільки внаслідок ухилення відповідачів від нотаріального оформлення правочину вона не може провести державну реєстрацію права власності на куплену нерухомість.
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 12.03.2026 року було відкрито загальне позовне провадження. Іншою ухвалою суду від 01.04.2026 року призначено справу до судового розгляду.
У судове засідання позивачка не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.
В судове засідання відповідачі не з`явилися, однак були належним чином повідомлені про судовий розгляд.
Від відповідача ОСОБА_2 27.03.2026 року надійшли письмові пояснення з приводу заявлених до нього вимог. У таких ОСОБА_2 зазначає, що між ним та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу №1/2025 від 15.12.2025 р., згідно якого він продав ОСОБА_1 земельну ділянку площею 4,5225 га під кадастровим номером: 5121282000:01:001:0729, та укладений договір №2/2025 від 15.12.2025 р. на підставі якого відчужено ділянку площею 4,5507 га, з кадастровим номером 5121282000:01:001:0731. Відповідно до укладених договорів сторони виконали всі істотні умови, він передав всі правовстановлюючі документи та передав ділянки покупцю, а остання повністю з ним розрахувалася за договорами. Тобто, він передав у власність позивача земельні ділянки, згідно актів приймання-передачі, і в нього не має будь-яких претензій до покупця.
З приводу того, що договори купівлі - продажу від 15.12.2025 року залишилися без нотаріального посвідчення відповідач ОСОБА_2 зазначив, що ним було уповноважено ОСОБА_3 на здійснення купівлі-продажу його земельних ділянок та нотаріального оформлення відповідних договорів. Для цього у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Ярової Я.М., він підписав довіреність НТН 5657243 та уповноважив ОСОБА_3 продати земельні ділянки під кадастровим номером: 5121282000:01:001:0729, та під кадастровим номером: 5121282000:01:001:0731, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Одеська область, Березівський район, Заводівська сільська рада. Таким чином, в нього не має претензій до ОСОБА_1 , оскільки вона з ним розрахувалася і він їй передав земельні ділянки, тому у задоволені її позовних вимог він не заперечує.
Від відповідача ОСОБА_3 27.03.2026 року надійшли письмові пояснення з приводу заявлених до нього вимог. У таких ОСОБА_3 зазначає, що на підставі довіреності НТН 565724, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Яровою Я.М., зареєстрованою в реєстрі за №1551 від 03 вересня 2024 року, ОСОБА_2 уповноважив представляти його інтереси щодо продажу належної йому земельної ділянки площею 4,5225 га під кадастровим номером: 5121282000:01:001:0729, та земельної ділянки, площею 4,5507 га, кадастровий номер: 5121282000:01:001:0731, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Одеська область, Березівський район, Заводівська сільська рада. 15 грудня 2025 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено два договори купівлі-продажу №1/2025 та договір №2/2025 про відчуження ОСОБА_1 земельних ділянок площею 4,5225 га під кадастровим номером: 5121282000:01:001:0729, та ділянки площею 4,5507 га, під кадастровим номером - 5121282000:01:001:0731.
Сторони згідно вказаних правочинів мешкають один від одного на великих відстанях: ОСОБА_2 - у місті Вінниці, а ОСОБА_1 - у місті Березівці Одеської області. Тому ОСОБА_3 надав згоду на представлення інтересів продавця і на нього було оформлено вказану довіреність для оформлення договорів купівлі-продажу вказаних ділянок та здійснення їх нотаріального посвідчення. Але, відповідач просить врахувати, що у зв`язку із воєнним станом в Україні в нього змінилися сімейні обставини, він фактично виїхав із смт. Раухівка Березівського району до міста Одеси, тому він не міг приїхати до нотаріуса для представлення інтересів ОСОБА_2 щодо нотаріального заключения договорів купівлі-продажу нерухомого майна, яке належить останньому. З викладеними позовними вимогами позивача він згоден та підтверджує, що дійсно між сторонами були укладені правочини, що підтверджується складанням його підпису в цих документах. Згідно договору купівлі-продажу №1/2025 та договору №2/2025 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсно було проведено приймання-передачу земельних ділянок, за які остання розрахувалася у повному обсязі.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про судовий розгляд. Надав свої пояснення на заявлені вимоги, в яких зазначив таке. 
З 20.11.2025 року на підставі Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було проведено державну реєстрацію зміни організаційно-правової форми та змінено назву АФ «Сатурн» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Асоціація фермерів «Сатурн» ЄДРПОУ 30029715. Разом з цим слід зауважити, що дані зміни не впливають права та обов`язки сторін у заключних договорах оренди з орендодавцем ОСОБА_2 і ТОВ АФ «Сатурн» несе відповідальність на підставі вказаних правочинів. 
На підставі договору оренди землі від 20 листопада 2020 року, укладеного між ОСОБА_2 та АФ «Сатурн», земельна ділянка під кадастровим номером: 5121282000:01:001:0729, площею 4,5225 га, перебуває в тимчасовому користуванні (оренді) АФ «Сатурн» терміном на 7 років, дата закінчення дії договору -20.11.2027 р
Також, згідно договору оренди землі від 20 листопада 2020 року, укладеного між ОСОБА_2 та АФ «Сатурн», земельна ділянка під кадастровим номером: 5121282000:01:001:0731, площею 4,5507 га, перебуває в оренді АФ «Сатурн»» на території колишньої Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області.
Представник третьої особи зазначає, що вищевказані договори оренди є зареєстрованими, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.12.2020 року. На протязі оренди земельних ділянок істотні умови договорів оренди виконуються належним чином і у сторін не має жодних претензій один до одного. Відповідно до п.40 вказаних Договорів зазначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання Договору.
В зв`язку із вказаними обґрунтуваннями у ТОВ АФ «Сатурн» не має претензій щодо переходу права власності на зазначені земельні ділянки від ОСОБА_2 до нового власника ОСОБА_1 , та відповідно третя особа - ТОВ АФ «Сатурн» не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, кадастровий номер: 5121282000:01:001:0729, площа: 4,5225 га, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, складеним державним реєстратором Березівської міської ради Одеської області Степанцовою К.І., на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, номер запису про право власності №30140631, (індексний номер витягу 155034849). 
Також ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, кадастровий номер: 5121282000:01:001:0731, площа: 4,5507 га, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, складеного державним реєстратором Березівської міської ради Одеської області Степанцовою К.І., на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, номер запису про право власності №30141013 (індексний номер витягу 155040684).
На підставі довіреності НТН 565724, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Яровою Я.М., зареєстрованою в реєстрі за №1551 від 03 вересня 2024 року, ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3  представляти його інтереси щодо продажу належної йому земельної ділянки площею 4,5225 га під кадастровим номером: 5121282000:01:001:0729, та земельної ділянки, площею 4,5507 га, кадастровий номер: 5121282000:01:001:0731, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Одеська область, Березівський район, Заводівська сільська рада.
15 грудня 2025 року між позивачем та ОСОБА_2 з участю його представника ОСОБА_3 було укладено письмовий договір купівлі - продажу 1/2025 земельної ділянки за кадастровим номером: 5121282000:01:001:0729, площа: 4,5225 га . Згідно п.2.1 Договору продаж ділянки було вчинено за 120 000 гривень 00 копійок. Згідно п.2.2 Договору ОСОБА_2 були отримані кошти готівкою у повному обсязі. 

Крім цього, з метою дотримання умов вказаного правочину відповідачем ОСОБА_2 була написана розписка від 15.12.2025 року та у відповідності з п.4.4 Договору було складено акт приймання-передачі, згідно якого відповідачем ОСОБА_2 було передано ОСОБА_1 земельну ділянку площею 4,5225 га, кадастровий номер: 5121282000:01:001:0729 на території Одеська область Березівський район Заводівська сільська рада.
Також 15 грудня 2025 року між позивачем та ОСОБА_2 , з участь його представника ОСОБА_3 , було укладено письмовий договір купівлі - продажу 2/2025 земельної ділянки за кадастровим номером: 5121282000:01:001:0731, площа: 4,5507 га . Згідно п.2.1 Договору продаж ділянки було вчинено за 130 000 гривень 00 копійок. Згідно п.2.2 Договору продавцем були отримані кошти готівкою у повному обсязі.
Крім цього, з метою дотримання умов вказаного правочину відповідачем ОСОБА_2 була написана розписка від 15.12.2025 року та у відповідності з п.4.4 Договору було складено акт приймання-передачі, згідно якого відповідачем ОСОБА_2 було передано ОСОБА_1 земельну ділянку площею 4,5507 га, кадастровий номер: 5121282000:01:001:0731 на території Одеська область Березівський район Заводівська сільська рада.
Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 та його представник  ОСОБА_3 до цього часу зволікають і ухиляється від виконання пункту 4.3 Договору і не переоформляють право власності на придбане нерухоме майно на ім`я позивача.
Згідно звіту про експерту грошову оцінку земельної ділянки №РЕ-431 від 10.12.2025 року вбачається, що вартість земельної ділянки площею 4,5225 га, кадастровий номер 5121282000:01:001:0729, розташованої на території Одеська область Березівський район Заводівська сільська радастановить 120 000 грн. 
Згідно звіту про експерту грошову оцінку земельної ділянки №РЕ-338 від 10.12.2025 року вбачається, що вартість земельної ділянки площею 4,5507 га, кадастровий номер 5121282000:01:001:0731, розташованої на території Одеська область Березівський район Заводівська сільська радастановить 130 000 грн. 
Листом від 18.01.2026 року за №97-14/01-25 приватним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області Березовською О.Г. було роз`яснено ОСОБА_1 , що ОСОБА_2 та його представник 14.01.2026 року не з`явилась для нотаріального оформлення договорів купівлі продажу №1/2025 від 15.12.2025 року та №2/2025 від 15.12.2025 року, тому було рекомендовано звернутися за захистом порушеного права до суду.
З пояснення відповідача ОСОБА_2 від 27.03.2026 року вбачається, що між ним та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу №1/2025 від 15.12.2025 р., згідно якого він продав ОСОБА_1 земельну ділянку площею 4,5225 га під кадастровим номером: 5121282000:01:001:0729, та укладено договір №2/2025 від 15.12.2025 р. на підставі якого відчужено ділянку площею 4,5507 га, з кадастровим номером  5121282000:01:001:0731. Відповідно до укладених договорів сторони виконали всі істотні умови, він передав всі правовстановлюючі документи та передав ділянки покупцю, а остання повністю з ним розрахувалася за договорами. Тобто, він передав у власність позивача земельні ділянки, згідно актів приймання-передачі, і в нього не має будь-яких претензій до покупця.
З пояснень ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 від 27.03.2026 року вбачається, що його, на підставі довіреності НТН 565724, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Яровою Я.М., зареєстрованою в реєстрі за №1551 від 03 вересня 2024 року, ОСОБА_2 уповноважив представляти інтереси щодо продажу належної йому земельної ділянки площею 4,5225 га під кадастровим номером: 5121282000:01:001:0729, та земельної ділянки, площею 4,5507 га, кадастровий номер: 5121282000:01:001:0731, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Одеська область, Березівський район, Заводівська сільська рада. 15 грудня 2025 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено два договори купівлі-продажу №1/2025 та договір №2/2025 про відчуження ОСОБА_1 земельних ділянок площею 4,5225 га під кадастровим номером: 5121282000:01:001:0729, та ділянки площею 4,5507 га, під кадастровим номером - 5121282000:01:001:0731. У зв`язку із воєнним станом в Україні в нього змінилися сімейні обставини, він фактично виїхав із смт. Раухівка Березівського району до міста Одеси, тому він не міг приїхати до нотаріуса для представлення інтересів ОСОБА_2 щодо нотаріального заключения договорів купівлі-продажу нерухомого майна, яке належить останньому. З викладеними позовними вимогами позивача він згоден та підтверджує, що дійсно між сторонами були укладені правочини, що підтверджується складанням його підпису в цих документах. Згідно договору купівлі-продажу №1/2025 та договору №2/2025 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсно було проведено приймання-передачу земельних ділянок, за які остання розрахувалася у повному обсязі.
Отже, між позивачем та відповідачами було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов даних договорів, були сплачені грошові кошти, відповідач ОСОБА_2 звільнив раніше належні йому земельні ділянки, договори були підписані сторонами, спірні об`єкти нерухомості передані у власність позивача.
Відповідно до п 4.3 договорів купівлі - продажу земельних ділянок від 15.12.2025 року вбачається, що з моменту підписання договорів продавець несе зобов`язання в місячний термін, забезпечити нотаріальне посвідчення цього договору, а саме домовляється з нотаріусом щодо посвідчення договору, інформує покупця про час візиту до нотаріуса з вказаного питання. 
На сьогоднішній день відповідачі не виконують свої обов`язки по договорам та ухиляються від нотаріального посвідчення договорів купівлі продажу нерухомого майна.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.
Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
У відповідності до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майно, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Згідно із ст.398 ЦК України, право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.
За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен укладатись у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Згідно ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
У відповідності зіст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 р. №952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.
Частиною 1. ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно.
Наведені вище обставини є підставою, відповідно до ч.2 ст.220, ст.638 Цивільного кодексу України та п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9, для визнання договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 15.12.2025 року дійсними.
Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
При вирішенні справи по суті суд приймає до уваги правову позицію, яка викладена в Постанові ВСУ № 6-1288цс17 від 06 вересня 2017 року, згідно якої суди дійшли неправильного висновку про те, що норма ч. 2ст. 220 ЦК України не застосовується до спірних правовідносин у зв`язку з необхідністю державної реєстрації договору купівлі-продажу нерухомого майна. Однією з умов застосування ч. 2ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Відповідно до п. 13 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.
ВСУ в своїй Постанові від 04 жовтня 2017 року зазначив, що однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість.
Таким чином, суд, дослідивши надані письмові докази в сукупності, дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу нерухомого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 Земельного кодексу України, набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть: а) громадяни України; б) юридичні особи України, створені і зареєстровані за законодавством України, учасниками (акціонерами, членами) яких є лише громадяни України та/або держава, та/або територіальні громади; в) територіальні громади; г) держава.
Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи № 912/1856/16, від 14.05.2019 зі справи №910/11511/18.
Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.
Крім того, Європейський суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Таким чином суд приходить до висновку, що звертаючись із вимогою про визнання права власності на вказану земельну ділянку, позивачем було обрано належний спосіб захисту свого порушеного права.
Саме із цих правових підстав в судовому порядку має бути визнано за позивачем право власності на земельну ділянку загальною площею 4.5225 га, кадастровий номер 5121282000:01:001:0729 на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області та земельну ділянку площею 4.5507 га, кадастровий номер 5121282000:01:001:0731,розташовану на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: АС «Сатурн» про визнання дійсними договорів купівлі продажу та визнання права власності підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заявлені вимоги є обґрунтованими, правомірними та спрямовані на захист прав позивача, та відповідачами не заперечувались позовні вимоги.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 90, 258, 259, 263, 265, 268, 293 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Асоціація фермерів Сатурн» про визнання дійсними договорів купівлі продажу дійсними та визнання права власності - задовольнити.
Визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки під кадастровим номером: 5121282000:01:001:0729, площею 4.5225 га, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 15 грудня 2025 року за №1/2025, - дійсним.
Визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки під кадастровим номером: 5121282000:01:001:0731, площею 4.5507 га, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 15 грудня 2025 року за №2/2025, - дійсним.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку площею 4.5225 га, кадастровий номер 5121282000:01:001:0729 на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області та земельну ділянку площею 4.5507 га, кадастровий номер 5121282000:01:001:0731, розташовану на території колишньої Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Панчишин А.Ю.