УХВАЛА

18 травня 2026 року
м. Київ

справа № 363/6676/23
провадження № 61-1111св26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (судді-доповідача), Петрова Є. В., Пророка В. В., 

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 01 травня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Баличевої М. Б., та постанову Київського апеляційного суду від 22 грудня 2025 року, ухвалену колегією у складі суддів Поліщук Н. В., Желепи О. В., Соколової В. В., 

ВСТАНОВИВ:

1. У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до  ОСОБА_2  про поділ спільного майна подружжя.

2. Вишгородський районний суд Київської області рішенням від 01 травня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

3. Київський апеляційний суд постановою від 22 грудня 2025 року апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , подану адвокатом Лупейком О. В., залишив без задоволення. Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану адвокатом Усмановою Є.І., задовольнив. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від01 травня 2025 року скасував та ухвалив нове судове рішення. Позов задовольнив. У порядку поділу спільного майна подружжя визнав за     ОСОБА_1  право власності на 1/2частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , жилою площею 39,9 кв. м, загальною площею 64,6 кв. м.

4. 23 січня 2026 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник - адвокат Лупейко О. В., засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 01 травня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 грудня 2025 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог по суті. 

5. Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

6. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

7. Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

8. Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

9. Частиною першою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

10. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

11. Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

12. Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

13. Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу буде призначено до розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя призначити до розгляду.

Справу розглянути колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

Є. В. Петров

В. В. Пророк