Справа №: 343/2337/25 
Провадження №: 3/343/35/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі судді Монташевич С.М., з участю секретаря судового засідання Шикор Г.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Воробця Р.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , який працює монтажником БМУ-4, одружений, до адміністративної відповідальності притягнутий 19.11.2025 за ч. 5 ст. 121 КУпАП,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:
відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 517790 від 19.11.2025, "19.11.2025 о 16:45 год в с. Діброва по вул. Центральна водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "CANOE", д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Зарічна у с. Діброва по вул. Центральна. Під час зупинки працівниками поліції у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови, тому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер 6810, результат тесту 2,14 проміле, номер тесту 13685. Огляд проводився у встановленому законом порядку. Від керування транспортним засобом відсторонений. Порушив п. 2.9 а ПДР України".
ІІ. Позиція особи, яка притягується до адміністративної відповідальності:
в судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Вказав, що 19.11.2025, дійсно, їхав на скутері в магазин. Керував транспортним засобом без шолома. Він випив з колегою, якому позичав ланц. Після цього хотів на скутері їхати додому, однак він не заводився, тому він його пхав. В цей час ззаду під`їхали працівники поліції з працівниками ТЦК, притиснувши його до стіни. Останні перевірили військово-облікові документи, після чого поліцейські запропонували йому пройти огляд на факт вживання алкоголю за допомогою приладу "Драгер". Він на такий погодився. Результат огляду йому показали, однак не питали, чи погоджується з ним. Він з таким не був згідний, пояснював, що червоний, бо має високий тиск та приймає ліки, які могли вплинути на нього. У лікарню їхати йому не запропонували, чим позбавили його можливості пристати на таку пропозицію. Відразу після огляду поліцейські відправились у службовий автомобіль для складення адмінматеріалів. З протоколом про адміністративне правопорушення його не ознайомлювали, його копію не вручали, від керування транспортним засобом не відстороняли. Він вперше за 50 років притягується до адміністративної відповідальності, ніколи не був у такій ситуації, розгубився та не розумів, як повинен поводитись, на що він має право.
Захисник Воробець Р.М. подав клопотання про закриття провадження, в якому вказав, що свою вину, у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 не визнає, а дії поліцейського по складенню протоколу вважає такими, що не відповідають визначеній законодавством процедурі.
Так, у вказаний у протоколі день та час ОСОБА_1 скутером не керував, а лише котив його, що підтверджується даними відеозапису, на якому протилежного не зафіксовано. Крім того, під час проведення огляду була порушена процедура, яка визначена ст. 266 КУпАП, оскільки під час отримання незгоди із результатами огляду на місці події за допомогою приладу "Драгер", працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад для проходження такого огляду. Також зазначив, що невідомо при яких обставинах був складений акт огляду водія, направлення в медичний заклад і сам протокол, тому що складення таких на відеозаписі не зафіксовано. Просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а розгляд клопотанння проводити за їх відсутності.
ІІI. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи, які надані працівниками поліції на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 517790 від 19.11.2025, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У протоколі наявна відмітка про відмову від дачі пояснень та від отримання копії протоколу (а.с. 1). Суд звертає увагу не та, що факт пропонування отримати протокол та факт відмови від такого на відеозаписі не зафіксовано. Копію протоколу направлено ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням, на підтвердження чого надано відповідний супровідний лист (а.с. 9);
- роздруківки з алкотестера 6810, згідно з якими результат тесту № 03605, який пройшов ОСОБА_1 о 16:50 19.11.2025 - 2,14 проміле (а.с. 2, 3). В роздруківках наявні відмітки про відмову від їх підписання;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою приладу Драгер 6810, в якому вказано, що підставою огляду ОСОБА_1 були виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Огляд проводився за допомогою алкотестера Драгер 6810. Результат огляду на стан сп`яніння: 2,14 %. У графі "З результатами згоден" вказано: " ОСОБА_1 відмовився" (а.с. 4);
- свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/5701, яке чинне до 14.10.2026, згідно з якими газоаналізатор Alcotest 6810 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 (а.с. 12);
- направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в КНП "Долинська багатопрофільна лікарня", яке складене 19.11.2025 о 16:48. ПІП водія транспортного засобу, який направляється на огляд, ОСОБА_1 . Відмітки про проведення огляду відсутні. Направлення підписане працівником поліції, який його склав (а.с. 5);
- відеозаписи на оптичному диску DVD-R з написом " ОСОБА_1 ", які збережено у папці "19.112025 ОСОБА_1 130", в якій містяться 3 файли (а.с. 13).
Так, на відеозаписі 0000000_00000020251119164436_0003 на нагрудну бодікамеру працівника поліції 19.11.2025 о 16:44 зафіксовано, як поліцейські на службовому автомобілі під`їжджають до транспортного засобу - скутера "Canoe", біля якого перебуває чоловік. Він відкочує його до огорожі, де припирає його. Поліцейським вказує, що їхав у магазин, представляється ОСОБА_1 . Працівник поліції просить пред`явити посвідчення водія, після чого пропонує пройти огляд на факт вживання алкогольних напоїв, оскільки в нього є почервоніння очей. ОСОБА_1 зазначає, що він алкоголь не вживає, має проблеми із тиском, перебуває на лікарняному. Поліцейський зазначає, що він має право пройти огляд або на місці зупинки транспортного засобу, або проїхати в найближчий медичний заклад, яким є КНП "Долинська БЛ". Чоловік погоджується пройти тест на місці зупинки. Поліцейський надає запакований мудштук ОСОБА_1 , який він розпаковує, та вкладає у прилад "Драгер 6810". Проводиться контрольний замір, алкоголь відсутній. Після цього працівник поліції озвучує номер тесту 13685, а ОСОБА_1 о 16:51 продуває прилад, результат 2,14 проміле. Чоловік заперечує факт перебування у стані сп`яніння, вказуючи, що він має проблеми із тиском, вживає ліки. Поліцейський роз`яснює, якщо він не згідний із результатом тесту, він має право проїхати в лікувальний заклад для проходження відповідного огляду, на що водій вказує, що все розуміє. ОСОБА_1 комусь телефонує, повідомляє, що його зупинили працівники поліції. Отримувачу виклику працівник поліції роз`яснює, як причину зупинки, ОСОБА_1 , так і підстави проведення огляду та його результат; 
на відеозаписі 0000000_00000020251119165937_0004 продовжено фіксування, під час якого поліцейські складають адмінматеріали. О 17:03 поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про складення відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанови за ч. 5 ст. 121 КУпАП та просить зачекати 10 хв на їх оформлення. О 17:08 праціник поліції запитує, чи буде ОСОБА_1 підписувати протокол, на що останній зазначає, що у ного піднявся тиск, він хоче додому, оскільки йому слід випити таблетку; 
на відеозаписі QHRZ1444Y на службовий відеореєстратор 19.11.2025 зафіксовано припаркований транспортний засіб (скутер) "Canoe", біля якого перебувають працівники поліції та чоловік.
Відеозаписи на диску є послідовними та записані у хронологічнному порядку. 
Також працівники поліції до матеріалів адміністративної справи долучили постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 6185326 від 19.11.2025, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки він 19.11.2025 о 17:27 керував мопедом без мотошолома, що є порушенням п. 2.3г ПДР (а.с. 10).
ІV. Оцінка суду та застосовані норми права:
оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов такого висновку.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ст. 254 КУпАП, у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Згідно із вимогами ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.
У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
В рішенні у справі "Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що "обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення". Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
Згідно із даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 517790 від 19.11.2025, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "CANOE", д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Зарічна у с. Діброва по вул. Центральна. Під час зупинки працівниками поліції у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови, тому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер 6810, результат тесту 2,14 проміле, номер тесту 13685. Огляд проводився у встановленому законом порядку. Від керування транспортним засобом відсторонений. Порушив п. 2.9 а ПДР України
Протокол складений та підписаний уповноваженою на те особою, з заповненням необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП. Однак суть правопорушення у протоколі викладена не зрозуміло, містить суперечливі дані в частині місця вчинення правопорушення, та не в повній мірі відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того з матеріалів адміністративної справи випливає, що під час їх оформлення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не була присутня, їй не було оголошено зміст протоколу та вручено його копію, як додані до нього докази, а отже ОСОБА_1 не був ознайомлений з пред`явленим йому звинуваченням належним чином.
Також йому не були роз`яснені його права й обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, не надано можливість подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу. Зазначена бездіяльність уповноваженої посадової особи негативно впливає на процесуальне положення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що в умовах рівності та змагальності сторін є недопустимим. При цьому відмітка у протоколі, що ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень, у тому числі щодо обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає дійсності, оскільки такі пояснення йому не було запропоновано надати, що підтверджується даними відеозапису, здійсненого працівником поліції.
Таким чином, суд констатує факт порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист.
Протокол про адміністративне правопорушення містить в собі фактичні дані про обставини правопорушення, і відповідно є одним з доказів по справі, у зв`язку з чим, суд, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, оцінює протокол нарівні з іншими доказами по справі, перед якими він не має переваги та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі суд приймає відповідне рішення.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, що підтверджена належними і достатніми доказами.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в разі керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування транспортним засобому стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), або ж керування транспортним засобом та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Статтею 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Оцінюючи надані на підтвердження події адміністративного правопорушення та досліджені в судовому засіданні докази, суд зазначає таке.
Джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Щодо виявлених порушень під час його складення суд зазначив вище.
Водночас обставини, зазначені в протоколі повинні бути підтверджені іншими доказами.
За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 517790 від 19.11.2025, ОСОБА_1 фактично поставлено у провину керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП закон пов`язує виключно з керуванням такою особою транспортним засобом, що має бути доведеним. 
Чинне законодавство, в тому числі й Правила дорожнього руху, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом».
Таке визначення було наведене в пункті 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом-виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року № 404/4467/16-а зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі».
Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
Таким чином, керування транспортним засобом, це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а також під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Перебування особи поруч з автомобілем (або в автомобілі) з ознаками алкогольного сп`яніння не є доказом керуванням останньою автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та, відповідно, доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.
Для того, щоб виявити факт керування автомобілем у стані сп`яніння, транспортний засіб має бути зупинений співробітниками поліції, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли останній рухається. Коли ж особа перебуває у транспортному засобі, або ж поруч із ним висновок про факт керування автомобілем не є вірним.
ОСОБА_1 в судовому засіданні категорично заперечує, що він керував транспортним засобом за вказаних у протоколі обставин. На відеозаписі факт керування також не зафіксовано. Навпаки має місце фіксування, як ОСОБА_1 котить скутер, який припирає до огорожі. 
Припущення, яке б воно не було вірогідне, не можна покласти в основу рішення про винуватість ОСОБА_1 , якщо інші докази відсутні. А в даному випадку не тільки відсутні інші докази, а й дана обставина спростована обставинами, що зафіксовані на відеозаписі працівників поліції.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 39 рішення «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02), пункт 1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30 жовтня 2014 року (заява № 17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.
Стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості.
За змістом вказаної статті особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні №23-рп/2010від 22грудня 2010року Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленій у статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Обов`язок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.
Із врахуванням положень і тлумачень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
Згідно із частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Суддя зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно досліджувати всі обставини справи і давати їх правильну правову оцінку. Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суддя не може залишити без уваги частину обставин вказаних особою що притягується до адмінстративної відповідальності, лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення. Більше того під час розгляду справи суд установив, що фіксація правопорушення була проведена формально (у складених протоколі, акті огляду, роздруківці із приладу Драгер зафіксовано відмову від їх отримання, хоча отримувати такі не пропонувалося; направлення в лікувальний заклад було складено ще до проведення огляду на місці події). Також суд звертає увагу на те, що у постанові від 19.11.2025 (а.с. 10) зазначено, що ОСОБА_1 керував мопедом без шолома 19.11.2025 о 17:27, натомість у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про керуваня ним 19.11.2025 о 16:45, від керування яким ОСОБА_1 відсторонено.
З досліджених судом доказів, в суду сформувалися обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю доказів фактичних обставин вчинення ним правопорушення.
Щодо тверджень захисника про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, то такі спростовані відеозаписом, на якому зафіксовано роз`яснення поліцейським можливості пройти огляд у лікувальному закладі. Однак вказана обставина не усуває суттєвих процедурних порушень, допущених під час оформлення адміністративного матеріалу, про що вказано вище, та, відповідно до принципу належності та допустимості доказів, виключають можливість формування правомірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водночас суд погоджується з доводами сторони захисту, що особа, яка притягається до адімністративної відповідальності, не погодилась з результатом огляду, проведеного на місці, що підтверджується даними відеозапису та актом огляду, в якому наявна відмітка про відмову від його підписання, а відтак працівники поліції повинні були не лише формально роз`яснити про можливість проведення огляду в медичному закладі, а отримати відповідно стверджувальну чи заперечувальну відповідь про згоду чи відмову від такого огляду, що зафіксувати у встановленому законом порядку, чого дотримано не було. В даному випадку ОСОБА_1 відповів, що розуміє, однак жодних уточнюючих запитань чи згоден проїхати в медичний заклад не отримав, натомість працівники поліції видалились у службовий автомоібіль для складення протоколу.
Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Суд дійшов висновку, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо обставин події, не доведено достатніми доказами, що є підставою для закриття провадження у справі, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення.
Враховуючи вказані обставини, керуючись ст.ст.7, 9, 130, 245, 247, 251, 254, 256, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: С.М.Монташевич