П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/4394/26 
Головуючий у 1-й інстанції: Жданкіна Н.В. 
Суддя-доповідач: Курко О. П. 
26 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Курка О. П. 
суддів: Боровицького О. А.  Ватаманюка Р.В. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала. 
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 312 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою суду від 06.04.2026 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з недотриманням вимог статей 160, 161 КАС України та встановлено 10-ти денний термін з дня одержання копії ухвали для усунення визначених у ній недоліків в спосіб надання до суду:
- заяви про поновлення строку звернення до суду разом із доказами, які підтверджують поважність причин пропуску такого строку;
- доказів сплати судового збору в розмірі 1331,20 грн. за наступними реквізитами: одержувач: ГУК у Він, обл./м.Вінниця/22030101, код ЄДРПОУ: 37979858, банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA028999980313181206084002856, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд.
08.04.2026 представник позивача подав до суду заяву від 08.04.2026, в якій зокрема повідомив, що про існування спірного рішення дізнався лише з відповіді Агрономічної сільської ради від 26.03.2026, наданої на запит від 24.03.2026.
Крім того, представник позивача просив суд звільнити його довірителя від сплати судового збору, посилаючись на те, що в ухвалі від 03.07.2024 у справі № 9901/311/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в контексті аналізу судового рішення у справі № 9901/311/19 дійшов висновку, що пункт 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" (звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях учасників бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав) поширюється на учасників бойових дій при їх зверненні до суду у зв`язку з порушенням будь-яких їх прав, незалежно від характеру, предмета та підстав таких позовів, тобто це питання не обмежується лише застосуванням статей 12 та 22 Закону про соцзахист ветеранів війни.
Ухвалою від 13.04.2026 продовжено позивачу (його представнику) процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з дня отримання копії даної ухвали та запропоновано у вказаний строк подати до суду докази сплати судового збору за подання даної позовної заяви.
20.04.2026 від представника позивача отримано клопотання під назвою "Клопотання про відстроченнята/або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати", в якому, здійснюючи вибіркове цитування висновків суду касаційної інстанції, наведених в ряді постанов, останній наполягав на наявності підстав для звільнення його довірителя від сплати судового збору. Окремо в поданому клопотанні повідомлено суд, що представником позивача подано звернення про надання офіційних роз`яснень до уповноважених державних органів щодо звільнення від судового збору учасників бойових дій у спорах щодо реалізації їх першочергово права на отримання земельних ділянок для городництва.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що без подання документа про сплату судового збору, ОСОБА_1 вкотре порушує питання про звільнення його від сплати судового збору з раніше вказаних ним у позові підстав, а саме згідно з пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", посилання на наявність яких визнані судом необґрунтованими в ухвалах Вінницького окружного адміністративного суду від 06.04.2026 та від 13.04.2026.
Отже, позивачем недоліки позовної заяви, визначені в ухвалах від 06.04.2026 та від 13.04.2026, в повному обсязі не усунуті.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист (частина перша статті 5 КАС України).
Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
За пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк
У позовній заяві, а також у поданій на виконання ухвали суду заяві про усунення недоліків, позивач прямо зазначав, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки має статус учасника бойових дій та звернувся до суду з метою захисту свого права на пенсійне забезпечення саме як особа, яка користується відповідними соціальними гарантіями.
На обґрунтування такої позиції позивач посилався на характер спірних правовідносин, які пов`язані з реалізацією передбачених законом пільг та гарантій для учасників бойових дій, та вважав, що у зв`язку з цим обов`язок зі сплати судового збору у нього відсутній.
Так, відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.
Правовий статус ветеранів війни, пільги та гарантії їх соціального захисту визначені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII).
За змістом частини другої статті 22 Закону № 3551-XII ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.
Отже, вирішуючи питання про оплату судового збору особою, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.
Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 9901/258/20.
Колегія суддів бере до уваги, що при вирішенні питання щодо звільнення від сплати судового збору суд має оцінювати не формальне найменування вимог, а їх зміст та правову природу спірних правовідносин. Якщо вимоги спрямовані на захист прав, що випливають зі статусу учасника бойових дій, така справа є пов`язаною з порушенням прав цієї особи у розумінні пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.
Аналогічний правовий підхід викладено у постанові Верховного Суду від 01 лютого 2022 року у справі № 200/1654/21-а, в якій зазначено, що у спорах щодо реалізації соціальних гарантій, пов`язаних зі статусом учасника бойових дій, особа звільняється від сплати судового збору.
У даній справі позовні вимоги стосуються відмови відповідача у наданні дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо передачі в оренду земельної ділянки площею 0,06 га для ведення городництва.
Згідно п.14 ч. 1 ст. 12 Закону № 3551-XII, учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.
Отже, спірні правовідносини безпосередньо пов`язані з реалізацією соціальної гарантії, наданої позивачу саме у зв`язку з його статусом учасника бойових дій.Таким чином, цей спір стосується захисту прав позивача як учасника бойових дій.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що позивач звільняється від сплати судового збору за розгляд цієї справи в судах усіх інстанцій на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у системному зв`язку з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки спір виник у зв`язку з реалізацією гарантій, установлених для учасників бойових дій.
З огляду на наведене, повернення позовної заяви у даному випадку було передчасним, призвело до необґрунтованого обмеження права позивача на доступ до суду та створило перешкоду для розгляду спору по суті, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження її розгляду відповідно до статті 320 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2026 року скасувати.
Справу направити до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Боровицький О. А.    Ватаманюк Р.В.