ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
   	Справа № 636/7904/25  Провадження № 2/636/877/26	

Дата 
РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
15 квітня 2026 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області в складі:
головуючого судді Карімова І.В.,
за участю секретаря судового засідання Ріпи І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шипенко Анастасії Сергіївни до Вовчанської міської військової адміністрації Чугуївського району Харківської області про визнання права власності на самочинно збудований будинок, 
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2025 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шипенко А.С. звернулась до суду з позовною заявою, сформованою в підсистемі «Електронний суд», про визнання права власності на самочинно збудований будинок.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 набула у власність (придбала) у Вільчанської селищної ради Вовчанського району Харківської області незавершений будівництвом житловий будинок для самостійної забудови, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням XVI сесії V скликання Вільчанської селищної ради Вовчанського району Харківської області від 20.04.2007 року  ОСОБА_1 було надано дозвіл добудувати вказаний житловий будинок та здійснити будівництво господарських будівель; позивачку було визнано індивідуальним забудовником вказаного житлового будинку. Також ОСОБА_1 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації з встановлення зовнішніх меж земельної ділянки загальною площею 2000 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для подальшої її приватизації. Крім того, повторно отримано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1 , рішенням XXXXXIII сесії V скликання Вільчанської селищної ради Вовчанського району Харківської області від 26.10.2009. ОСОБА_1 отримано паспорт на забудову земельної ділянки.
ОСОБА_1 було добудовано незавершений будівництвом житловий будинок, придбаний у Вільчанської селищної ради, в результаті чого було збудовано житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 72,7 кв.м. та житловою площею 50,7 кв.м. за вищевказаною адресою. З метою прийняття до експлуатації вказаного житлового будинку позивачка звернулась до Державної інспекції архітектури та містобудування України, проте отримала відмову, оскільки були виявлені недостовірні відомості у поданих документах, а саме: відсутній документ, який посвідчує право власності або користування земельною ділянкою. У зв`язку з чим, з метою захисту своїх прав і законних інтересів позивачка змушена звернутись з цим позовом до суду.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 18.09.2025 року позовну заяву прийнято до провадження, справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні. 
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 15.12.2025 року підготовче провадження закрито, і справу призначено до розгляду по суті.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шипенко А.С. у судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просила розглядати справу без участі сторони позивача за наявними у справі матеріалами. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Представник Вовчанської міської військової адміністрації Чугуївського району Харківської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, згідно з якою заперечень проти позову не зазначив.
Учасники справи до судового засідання не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до частин першої, другої статті 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації право власності виникає з моменту державної реєстрації.
У частині четвертій статті 373 ЦК України зазначено, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.
Право власника на забудову земельної ділянки здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням (частина третя статті 375 ЦК України). Відповідно до змісту частини четвертої статті 375 ЦК України у разі, коли власник здійснює на його земельній ділянці самочинну забудову, її правові наслідки встановлюються статтею 376 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
У силу спеціального застереження, наведеного в частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
У пункті 45 постанови від 23 червня 2020 року у справі 680/214/16 Велика Палата Верховного Суду підкреслювала, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 зазначила, що особа не набуває права власності на об`єкт самочинного будівництва (пункт 148).
Разом з цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК України), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це право не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК України).
Виходячи зі змісту статей 331, 376 ЦК України, правовою підставою визнання судом права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на підставі частини п`ятої статті 376 ЦК України може бути встановлення судом відповідність такого об`єкта архітектурним, будівельним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам лише у разі, якщо визнання права власності на самочинно збудоване майно не порушує права інших осіб.
За загальними правилами кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.
Тому, вирішуючи справу за позовом власника (землекористувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановити всі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушення будівельних норм та правил істотними; чи не будуть порушуватися визнанням права власності на самочинне будівництво у судовому порядку права інших осіб.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.
Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у чітко встановленому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
При вирішенні позову про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно суд має виходити з того, що право на виконання будівельних робіт виникає у забудовника лише за наявності документів, які надають право виконувати будівельні роботи та передбачених статтями 26, 29-31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а також у передбачених законом випадках отримання дозволу на виконання будівельних робіт (статті 34, 37 цього Закону).
Частиною другою статті 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено заборону на виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.
Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належить до одного з етапів проектування та будівництва об`єктів, що здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок (пункт 5 частина п`ята стаття 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").
Частиною восьмою статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівельної діяльності" передбачено, що експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію забороняється.
Таким чином, відсутність дозволу на будівництво (повідомлення про початок виконання будівельних робіт), проєкта (будівельного паспорта) або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України.
При розгляді справи судом встановлено, що відповідно до рішення № 22 XXXI сесії IV скликання Вільчанської селищної ради Вовчанського району Харківської області від 02.11.2005  ОСОБА_1 набула у власність шляхом купівлі у Вільчанської селищної ради Вовчанського району Харківської області незавершений будівництво житловий будинок для самостійної забудови, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , сплативши його вартість згідно квитанції від 12.04.2007 року.
Рішенням XVI сесії V скликання Вільчанської селищної ради Вовчанського району Харківської області від 20.04.2007 «Про визнання ОСОБА_1 індивідуальним забудовником житлового будинку АДРЕСА_1 » позивачці було надано дозвіл добудувати вказаний житловий будинок та здійснити будівництво господарських будівель, та визнано її індивідуальним забудовником вказаного житлового будинку. Також ОСОБА_1 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації з встановлення зовнішніх меж земельної ділянки загальною площею 2000 кв.м., для подальшої її приватизації.
09.10.2009 року ОСОБА_1 отримано паспорт на забудову земельної ділянки в АДРЕСА_1 , зареєстрований під номером 39 у виконавчому комітету Вільчанської селищної ради.
Рішенням XXXXXIII сесії V скликання Вільчанської селищної ради Вовчанського району Харківської області від 26.10.2009 року ОСОБА_1 повторно отримано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку, яка знаходиться у її користуванні за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження, виготовленого ПП «Міський центр нерухомості» від 09.04.2024, було встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 72,7 кв.м. та житловою площею 50,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , підтвердженого його відповідність ДБН. 
Державною інспекцією архітектури та містобудування України позивачу відмовлено у прийняття до експлуатації вказаного житлового будинку у зв`язку з тим, що виявлені недостовірні відомості у поданих документах, а саме: відсутній документ, який посвідчує право власності або користування земельною ділянкою.
Таким чином, оформити право власності на завершений будівництвом житловий будинок в позасудовому порядку ОСОБА_1 не має можливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.
Водночас згідно із частиною третьою статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, а саме об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду.
Згідно з пунктом 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.
Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження, виготовленого ПП «Міський центр нерухомості» від 09.04.2024, було встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 72,7 кв.м. та житловою площею 50,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , підтвердженого його відповідність ДБН. 
Частиною 3 ст. 375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. 
Із урахуванням зазначеного, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачкою у судовому порядку права власності на самочинно збудоване нерухоме майно - житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 72,7 кв.м. та житловою площею 50,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору суд вважає за можливе покласти на позивачку, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла у зв`язку з недотриманням порядку реконструкції нового майна.
Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шипенко Анастасії Сергіївни до Вовчанської міської військової адміністрації Чугуївського району Харківської області про визнання права власності на самочинно збудований будинок - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудований житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 72,7 кв.м. та житловою площею 50,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Харківського аперяційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації:      АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання:     
АДРЕСА_3 .
Представник позивачки: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 
Відповідач: Вовчанська міська військова адміністрація Чугуївського району Харківської області, код ЄДРПОУ 44675427, адреса 62504, Харківська обл.,Чугуївський р-н, місто Вовчанськ, вул. Соборна, будинок 73, фактичне місцезнаходження: 61022, м. Харків, м-н Свободи, Держпром, 6 під`їзд , 6 поверх, ел. пошта vovcanskamva@gmail.com

Суддя І.В. Карімов