Справа № 761/37261/25
Провадження № 2/761/4070/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді: Саадулаєва А.І.,
за участю секретаря: Сідого В.Ю.,
від позивача: представник ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войстрік Олени Василівни, про визнання права власності на спадкове майно,
ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Саадулаєва А.І.
Предметом позову, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, є визнання за спадкоємцем - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) права власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , та на 1/3 та 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 листопада 1996 р., квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 та членам його сім`ї ОСОБА_4 і ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивача ОСОБА_4 . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно. Також, позивач зазначає, що він фактично успадкував такі частки спірної квартири: 1/6 частка успадкована позивачем від матері - ОСОБА_3 , але не отримано свідоцтво про право на спадщину; 1/3 частка успадкована від брата - ОСОБА_4 , що належала йому на підставі спільної сумісної власності; 1/6 частка успадкована також від брата, яку той у свою чергу успадкував від матері - ОСОБА_3 , але не отримав свідоцтво про право на спадщину, що змусило його, як єдиного спадкоємця за законом першої черги, з метою захисту своїх прав та законних інтересів звернутись з даним позовом безпосередньо до суду.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.09.2025 позовну заяву залишено без руху.
17.09.2025 від представника позивача адвоката Стегара О.М. до суду надійшла заява, якою усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.10.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войстрік Олени Василівни завірену належним чином копію спадкової справи № 16/2022 щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .
05.11.2025 від представника відповідача надійшов відзив, в якому вона просила на підставі поданих доказів прийняти рішення, згідно чинного законодавства.
02.12.2025 на виконання вимог ухвали суду від 28.10.2025 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войстрік Олени Василівни надійшла завірена належним чином копія спадкової справи № 16/2022 щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .
08.12.2025 від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову, в якій позивач зазначає, що наведені вимоги не у повному обсязі здатні захистити його невизнане право та законні інтереси, оскільки після задоволення цих вимог судом, залишиться невирішеним питання щодо права власності ще на 1/3 частку спірної квартири - у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно (оригіналу свідоцтва про право власності на житло від 21 листопада 1996 року). При цьому, позивач не заперечує та не змінює ні підстав позову (фактичних обставин справи), ні нормативно-правового обґрунтування позову, ні перелік учасників справи. Тому до первісних позовних вимог позивачем було додано вимогу ще на 1/3 частку спірної квартири.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.01.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
Третя особа пояснень суду не надала.
В судовому засіданні, яке відбулось 06.05.2026, представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та у заяві про зміну предмету позову.
В судове засідання, яке відбулось 06.05.2026, представник відповідача не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Проте у відзиві просила проводити розгляд справи за її відсутності.
В судове засідання, яке відбулось 06.05.2026, третя особа не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. Проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, заслухавши представника позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 листопада 1996 р., квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 та членам його сім`ї ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , що підтверджуються інформаційною довідкою БТІ КВ2023 №24079 від 25.08.2023.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 13.03.2019.
Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 01.08.2019 заведено спадкову справу за № 11-2019, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 75429095.
Відповідно до листа Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) наказом від 29.03.2024 № 346/6 «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 » відповідно до статей 30, 30-1 Закону України «Про нотаріат» на підставі поданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 письмової заяви про припинення нотаріальної діяльності від 27.03.2024 приватна нотаріальна діяльність ОСОБА_5 по Київському міському нотаріальному округу припинена з 03.04.2024. Документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса ОСОБА_5 до Київського державного нотаріального архіву у встановленому порядку не передано, що підтверджується листом Київського державного нотаріального архіву.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 02.05.2022.
Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Войстрік О.В. 22.08.2022 заведено спадкову справу № 16/2022, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 69817273.
Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 56/02-31 нотаріусом було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на спадкове майно.
Також, позивач зазначає, що після приватизації 21 листопада 1996 року спірна квартира на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - по 1/3 частки.
При цьому, після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 її частка в порядку спадкування за законом (з урахуванням приписів частини третьої статті 1268 ЦК України) в рівних частках по 1/6 перейшла до її синів - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
Відтак, частка кожного з них складалася з 1/3 власної частки та 1/6 частки матері, яку кожен з них прийняв, але не оформив своїх спадкових прав (не отримав свідоцтво про спадщину).
Крім цього, після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 належні йому частки (1/3 власна та 1/6 від матері) в порядку спадкування за законом перейшли до ОСОБА_2 , який цю спадщину прийняв.
Отже, позивач успадкував такі частки спірної квартири: 1/6 частка успадкована позивачем від матері - ОСОБА_3 , але не отримано свідоцтво про право на спадщину; 1/3 частка успадкована від брата - ОСОБА_4 , що належала йому на підставі спільної сумісної власності; 1/6 частка успадкована також від брата, яку той у свою чергу успадкував від матері - ОСОБА_3 , але не отримав свідоцтво про право на спадщину.
Стаття 16 ЦК України передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права».
Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. 
Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Разом з тим, відповідно до роз`яснень, наданих у п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.
Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
Системно аналізуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює відсутність у особи прав на спадкове майно.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права щодо спадкового майна виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права спадковим майном з використанням способів, визначених главою 29 ЦК України.
Дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а отже має право оформити успадковане нерухоме майно, що належало їм за життя.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому, згідно з ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення закону, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Керуючись ст. 259, 265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо позову: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войстрік Олени Василівни, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/3 та 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 15.05.2026.

Суддя: