Провадження № 2/679/762/2026
Справа № 679/570/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 року м.Нетішин 

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:
судді Гавриленко О. М.,
секретар судового засідання Дмітрієва О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Нетішині цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
за участю представника відповідача - адвоката Оліферук Ж.А.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиції сторін

У квітні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № LM94404675 від 01.11.2024 у розмірі 11320,75 грн.
В обґрунтування позову посилається на те, що 01.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимальні кредити», правонаступником якого є ТОВ «Таліон Плюс», та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № LM94404675, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в розмірі 3400,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором у сумі 11320,75 грн.
21.07.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 21/0725-01, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами до боржників, в тому числі до ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № LM94404675 від 01.11.2024 в розмірі 11320,75 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3399,10 грн, заборгованості за процентами в розмірі 6222,10 грн, заборгованості за штрафом/пенею в розмірі 1699,35 грн, які позивач просить стягнути на свою користь з відповідача разом із понесеними судовими витратами.
Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився. Представник позивача - адвокат Усенко М.І. в поданій позовній заяві просив розгляд справи провести без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, хоча про час, день і місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку. 
Представник відповідача – адвокат Оліферук Ж.А. в судовому засіданні позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором не визнала, просила в такому відмовити з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.04.2026 відкрито провадження в справі, за клопотанням представника позивача витребувано докази.
19.05.2026 на виконання ухвали суду від 28.04.2026 від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли витребувані судом докази.
29.05.2026 представник відповідача – адвокат Оліферук Ж.А. надіслала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що в частині того, що ОСОБА_1 укладав договір кредитної лінії від 01.11.2024 за № LM394404675 із ТОВ «Таліон плюс» на загальну суму 3400,00 грн та отримував такі грошові кошти сторона відповідача не заперечує. Проте розмір боргу та розрахунок заборгованості не визнає, виходячи з того, що згідно умов договору кредитної лінії від 01.11.2024 за № LM394404675 01.11.2024 ОСОБА_1 отримав кошти в сумі 3400,00 грн на 45 днів, пролонгації не вчиняв. Відтак, на переконання сторони відповідача, дійсний розмір боргу за 45 днів користування кредитними коштами становить 4930,00 грн, який складається з: 3400,00 грн – заборгованість по тілу кредиту, 1530,00 грн – заборгованість по відсоткам. Крім того сторона відповідача не визнає заборгованість ОСОБА_2 перед позивачем за штрафом/ пенею в сумі 1699,55 грн, оскільки у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
Також сторона позивача у відзиві на позовну заяву вказала, що позивач ТЗВ «ФК «Кредит Капітал», звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 не підтвердив належним чином правонаступництво між кредитодавцем ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «Таліон Плюс», відтак не наділені правом позовної вимоги за кредитним договором № LM394404675 від 01.11.2024 укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Оптимальні кредити». На підставі наведеного просила у позові ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 відмовити.

Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження

Між сторонами виникли правовідносини на підставі кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Судом встановлено, що 01.11.2024 між ТОВ «Оптимальні кредити» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № LM94404675, згідно із умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у формі кредитної лінії, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Оптимальні кредити».
Загальний розмір кредиту за цим договором становить 3400,00 грн, який надається 01.11.2024 позичальнику у виді першого траншу за договором. Другий та решта траншів за договором можуть бути надані позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим договором. Надання кожного додаткового траншу за договором збільшує загальний розмір кредиту на суму такого траншу (п.2.2-2.4 договору).
Згідно п.п.7.1-7.2 договору рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 16.12.2024, а саме протягом 45 днів від дати отримання першого траншу позичальником. У разі пролонгації чи поновлення дисконтного періоду рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту зміщується на відповідну дату закінчення дисконтного періоду, визначеному за правилами цього договору.
В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії договору, в порядку передбаченому п.11.1 договору; дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2 або п.9.1.1.7 договору; кінцева дата повернення кредиту 01.12.2029.
Пунктом 8.1 договору встановлено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у розмірі та порядку, що встановлені цим договором. Базова процентна ставка складає 1 % в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 % річних (п. 8.3 Договору).
За весь строк кредитування без повного дострокового повернення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість кредиту складатиме 4930,00 грн та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у розмірі 1530,00 грн та суму кредиту у розмірі 3400,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка складе 1936,45 % річних.
Згідно п.14.2 договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем з приводу укладення цього договору в якості підписів сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
Даний договір підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором, що зазначено у п.15 договору «Реквізити сторін».
Згідно довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Оптимальні кредити» 01.11.2024 о 14:36:40 товариством направлено на мобільний номер телефону ОСОБА_1 НОМЕР_1 одноразовий ідентифікатор KQAH-6243, який введено останнім 01.11.2024 о 14:36:40.
Згідно із визначеними заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 01.11.2024 умовами, позичальник отримує кредитні кошти у розмірі 3400,00 грн строком на 45 днів, на банківську картку № НОМЕР_2 .
Відповідно до довідки ТОВ «Оптимальні кредити» № LM394404675/28072025 від 28.07.2025 на виконання кредитного договору № LM394404675 від 01.11.2024 кредитодавцем було ініційовано платіжну операцію, а саме 01.11.2024 перераховано на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 3400,00 грн, ідентифікатор платіжної операції 43046-46120-31133.
Згідно платіжного доручення №8266a456-ee95-4aac-87f9-568247e6067 від 01.11.2024 на рахунок отримувача ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти в сумі 3400,00 грн, призначення платежу переказ коштів згідно договору № LM394404675 від 01.11.2024, ОСОБА_1 , код 2834820855, для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_2 , без ПДВ.
З повідомлення АТ КБ«ПриватБанк» за №20.1.0.0.0.\7-260501/92022-БТ від 11.05.2026 слідує, що на ім`я ОСОБА_1 , банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_4 . 01.11.2024 на вказаний рахунок був зарахований платіж у сумі 3400,00 грн.
Отже, ТОВ «Оптимальні кредити» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, у свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 11320,75 грн.
21.07.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №21/0725-01 відповідно до умов якого, позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Таліон Плюс», в тому числі і до відповідача за кредитним договором № LM394404675 від 01.11.2024.
Згідно витягу з Реєстру прав вимоги за договором факторингу №21/0725-01 від 21.07.2025 до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 в розмірі 11320,75 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3399,10 грн, заборгованості за процентами в розмірі 6222,10 грн та заборгованості за неустойкою в розмірі 1699,55 грн. Вказане також підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» за період з 19.03.2025 по 21.07.2025 за кредитним договором № LM394404675 від 01.11.2024.
10.04.2026 відповідачу було надіслано досудову вимогу за № 24520900, в якій ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» повідомило ОСОБА_1 про укладення договору факторингу № 21/0725-01 від 21.07.2025 та відступлення для ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» права вимоги за кредитним договором № LM394404675 від 01.11.2024 на загальну суму 11320,75 грн та необхідність її сплати на користь позивача.

Застосовані норми права

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання відпозичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Відповідно до положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце.

Мотиви та висновки суду

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
З наданих та досліджених судом доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_1 01.11.2024 уклав з ТОВ «Оптимальні кредити» договір кредитної лінії № LM394404675, який підписав шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача ОСОБА_1 , якому були перераховані кошти в сумі 3400,00 грн шляхом переказу на картковий рахунок, що підтверджується письмовими доказами.
Отже, кредитний договір укладався дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру.
Договір укладено згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» в порядку, передбаченому Законом України «По електронну комерцію». Договір підписувався з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону, електронний підпис з одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор для укладення договору надсилається засобами зв`язку, зазначеними заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі.
Відтак, укладення договору у запропонованій формі із запропонованими умовами, відповідало внутрішній волі відповідача, оскільки саме ОСОБА_1 зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства, заповнив заявку, встановленої форми на сайті товариства на отримання кредиту, повідомивши інформацію про власні прізвище ім`я та по батькові, дату народження, паспортні дані, податковий номер, контактні дані: адресу реєстрації та місця проживання, контактний номер мобільного телефону, номер банківської карти.
При цьому відповідач ОСОБА_1 не заперечує фактів укладення кредитного договору та отримання від ТОВ «Оптимальні кредити» кредитних коштів в розмірі 3400,00 грн, заперечує лише розмір нарахованих банком відсотків та період їх нарахування.
Водночас під час вирішення питання розподілу тягаря доведення судом підлягають до застосування правила частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно з приписами статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Позивач, обґрунтовуючи набуття права вимоги до відповідача за кредитним договором № LM394404675 від 01.11.2024, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Оптимальні кредити» і ОСОБА_1 , посилається, зокрема, на те, що правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Оптимальні кредити» є ТОВ «Таліон плюс».
На підтвердження вказаного позивач надає довідку, видану 28.07.2025 ТОВ «Оптимальні кредити» в якій зазначено, що ТОВ «Оптимальні кредити» підтверджує те, що 19.03.2025 було здійснено відступлення права вимоги за кредитним договором № LM394404675 від 01.11.2024, укладеного з ОСОБА_1 , ТОВ «Таліон плюс» згідно укладеного договору факторингу № ОК-ТП/27 від 19.03.2025, а також реєстр права вимоги до договору факторингу № ОК-ТП/27 від 19.03.2025.
Разом з цим, позивач не надав сам договір факторингу № ОК-ТП/27 від 19.03.2025, на підтвердження набуття права вимоги за договором кредитної лінії від ТОВ «Фінансова компанія «Оптимальні кредити» до ТОВ «Таліон плюс».
Наданий позивачем договір факторингу № ОК-ТП/28 від 26.03.2025 між ТОВ «Оптимальні кредити» та ТОВ «Таліон Плюс» суд визнає неналежним доказом у справі, оскільки він не містить інформації щодо предмета доказування.
Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Таким чином, як встановлено судом, позивачем не доведено факт набуття ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до відповідача за договором кредитної лінії № LM394404675 від 01.11.2024.
Отже, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів передачі права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Таліон плюс» за договором факторингу № ОК-ТП/27 від 19.03.2025, а вподальшому передачі права вимоги від ТОВ «Таліон плюс» до позивача, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав до задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним договором на користь позивача. У зв`язку з чим суд погоджується з аргументами представника відповідача з даного приводу.
За вказаних обставин, у зв`язку з не доведенням позивачем факту переходу до позивача права вимоги до відповідача, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Розподіл судових витрат між сторонами

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з відмовою в позові, судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», адреса місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236;
відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Гавриленко О.М.