Суддя Зайцева М. С. 

Справа № 644/9198/25 
Провадження № 2/644/749/26 
04.06.2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
04 червня 2026 року Індустріальний районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Зайцевої М.С., за участю секретаря – Селіхової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:
Представник Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» в поданому до суду позові, з урахуванням поданих уточнень, просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість: за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2012 року по 31.08.2025 року у розмірі – 75053,25 грн., за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 року по 31.08.2025 року у розмірі 1146,60 грн., за послугу з постачання гарячої води за період з 01.01.2022 року по 31.08.2025 року у розмірі – 18220,30 грн., за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 року по 31.08.2025 року у розмірі - 664, 56 грн., за послугу з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 року по 31.08.2025 року у розмірі – 2055,42 грн., за послугу з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 року по 31.08.2025 року у розмірі – 668,42 грн., - інфляційні втрати у розмірі – 2 798,17 грн.; - 3% річних у розмірі — 1045,81 грн., а всього 101652,53 грн. та судові витрати у розмірі - 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачі мешкають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг КП «Харківські теплові мережі», однак свої обов`язки щодо сплати коштів за послуги, надані КП «Харківські теплові мережі», в повному обсязі не виконують, внаслідок чого утворилась заборгованість. 
ОСОБА_1 подано заперечення на позовну заяву КП «Харківські теплові мережі», в яких він зазначив, що з вимогами не згоден, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Позивачем подано позов з пропуском строку в три роки. Позивач протягом декількох років порушує його право власності та втручається у його приватне життя шляхом пред`явлення вимог про сплату неіснуючого боргу. Між ним як споживачем комунальних послуг і підприємством позивачем має бути укладений договір у письмовій формі. Між ним та позивачем договір ніколи не укладався. Крім того, він є особою з інвалідністю війни з 1997 року та на нього і на його сім`ю поширюється Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року. Просить залишити без задоволення позовну заяву КП «Харківські теплові мережі», застосувати строки позовної давності та відмовити КП «Харківські теплові мережі» у задоволенні позову в повному обсязі. Справу просить розглянути без його участі. 
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не прибули, подали заяву з проханням розглядати справу без їх участі. 
Судом встановлено наступне.
Відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова.
Будинок АДРЕСА_2 є багатоквартирним, з системою централізованого опалення та гарячого водопостачання, надання послуг в даному будинку здійснює КП «Харківські теплові мережі».
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є споживачами послуг теплопостачання шляхом відкриття абонентського особового рахунку № НОМЕР_1 . 
Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» КП «Харківські теплові мережі» надає відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.
Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно ч.1 ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
На підставі ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182, у зв`язку з набранням чинності постанов Кабінету Міністрів України про затвердження Типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії та Типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води (від 08.09.2021 N? 1022 тa N? 1023) на сайті КП «Харківські теплові мережі» розміщено 31.10.2021 року індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води. Зазначені договори є публічними договорами приєднання, які набрали чинності 01.12.2021 року. 
Відповідно до п. 4 вказаних Індивідуальних договорів, фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.
Особливістю даного виду договорів є те, що його умови не підлягають узгодженню зі стороною, що приєднується, тобто споживачем.
Відповідачі отримували послуги КП «Харківські теплові мережі», тобто як споживачі приєдналися до умов договорів. Посилання відповідача ОСОБА_1 на те, що він не укладав з КП «Харківські теплові мережі» письмового договору, не заслуговують на увагу. На сайті КП «Харківські теплові мережі» https://hts.kharkov.ua/ було розміщено 31.10.2021 року індивідуальні договори.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Отже, споживач зобов`язаний оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14.
У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що хоча у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Вказаний правовий висновок є незмінним.
Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги, зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Проведення нарахувань КП «Харківські теплові мережі» виконуються згідно з Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830, та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих в будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315.
Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідачі, будучи зобов`язаними своєчасно сплачувати плату за отримані послуги, надані КП «Харківські теплові мережі», в односторонньому порядку припинили виконувати взяті на себе зобов`язання, не сплачують заборгованість за отримані послуги. 
Згідно відомостей про нарахування та оплату послуг, які надані КП «Харківські теплові мережі» до позовної заяви, відповідачімають заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2012 року по 31.08.2025 року в розмірі 75053,25 грн., за послуги з постачання гарячої води за період з 01.01.2022 року по 31.08.2025 року в розмірі 18220,30 грн.
З 1 липня 2022 року набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, який опублікований на офіційному сайті КП «ХТМ».
На підставі наданих суду КП «Харківські теплові мережі» письмових доказів, відповідачі мають заборгованість за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 року по 31.08.2025 року в сумі 1146,60 грн., за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 року по 31.08.2025 року в сумі 664,56 грн., за послугу з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 року по 31.08.2025 року в сумі 2055,42 грн., за послугу з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 року по 31.08.2025 року в сумі 668,42 грн.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У зв`язку з несвоєчасною сплатою наданих послуг КП «Харківські теплові мережі» має право на відшкодування йому інфляційних втрат в сумі 2798,17 грн. та 3% річних в сумі 1045,81 грн. Розрахунок інфляційних втрат і 3% річних міститься в відомостях нарахувань. Відсутні підстави вважати неправомірним наданий розрахунок.
При цьому, суд бере до уваги, що право на відшкодування цих сум виникло у позивача за період заборгованості з 01.03.2019 року по 30.11.2021 року, тобто до початку введення воєнного стану в Україні. Крім того, заборгованість за наданими послугами за період з 01.03.2019 року по 30.11.2021 року, це заборгованість в межах строку позовної давності. Нарахування інфляційних втрат в сумі 2798,17 грн. та 3% річних в сумі 1045,81 грн. проведено в межах 3-х річного строку позовної давності.  
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Відповідачем ОСОБА_1 заявлено про застосування строку позовної давності по заявленим позовним вимогам.
Згідно із Законом України від 30.03.2020 року №540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із наступними змінами і доповненнями) установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин, дію якого неодноразово було продовжено, останній раз термін дії карантину було продовжено на всій території України до 30 червня 2023 року.
Законом України від 15.03.2022 року № 2120- розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії".
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалася та триває на час розгляду справи.
В постанові Верховного Суду від 13 листопада 2024 року по справі № 383/1645/23 щодо позовної давності зазначено про те, що строк позовної давності в силу положень пунктів 12, 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України продовжено на строк дії карантину та воєнного стану в Україні. Позовна давність для пред`явлення позовних вимог на день звернення до суду не спливла, її перебіг був зупинений до кінця дії карантину, який був введений з 12 березня 2020 року та продовжувався до 30 червня 2023 року. Після припинення дії карантину строк, що залишився до кінця спливу позовної давності, продовжується на строк дії воєнного стану в Україні.
Таким чином, позовна давність для пред`явлення позовних вимог, яка станом на 12.03.2020 року (на момент встановлення карантину) не сплила, продовжується з 12.03.2020 року.
04.09.2025 набув чинності Закон України № 4434-IX від 14.05.2025 «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України щодо поновлення перебігу позовної давності. Вказаним законом внесено зміни до ЦК України, зокрема з його перехідних положень виключається норма, що зупиняла на час воєнного стану перебіг строку позовної давності, отже, перебіг строку, позовної давності від 04.09.2025 року відновлено.
Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку, що з відповідачів на користь КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню заборгованість в межах позовної давності за послуги з постачання теплової енергії за період з 12.03.2017 року по 31.08.2025 року у розмірі – 65637,06 грн. Вказана заборгованість підтверджується відомостями про нарахування та оплату послуг, долученими до заяви від 10.04.2026 року. Про зазначений розмір заборгованості зазначено і в додаткових поясненнях представника позивача від 26.03.2026 року.
Щодо заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період 01.11.2012 року по 11.03.2017 року сплив трьох річний строк позовної давності, а тому в стягненні заборгованості за період з 01.11.2012 року по 11.03.2017 року суд відмовляє у зв`язку зі спливом строку позовної давності. 
Щодо доводів відповідача ОСОБА_1 про те, що він як власник може сам собі надавати житлово-комунальні послуги, може вибирати суб`єкта підприємницької діяльності, суд до уваги не бере, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, а також у постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 176/456/17 (провадження № 61-63св18).
Доводи ОСОБА_1 про те, що всі строки позовної давності сплили щодо вимог за послуги, є безпідставними, оскільки на підставі зазначених вище законів строки позовної давності було продовжено на строк дії карантину та воєнного стану в Україні. 
Посилання ОСОБА_1 на те, що КП «Харківські теплові мережі» не доказано надання послуг за які представник КП «Харківські теплові мережі» просить стягнути кошти, що боргу взагалі не існує, спростовуються сукупністю наданих суду доказів. 
Належних та допустимих доказів, які б свідчили про ненадання чи неналежне надання КП «Харківські теплові мережі» послуг споживачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , матеріали справи не містять. 
Суд зазначає, що оскільки квартира відповідачів була підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період надавались відповідачам. За спожиті послуги нараховувалась помісячна плата за послуги теплопостачання та за послуги централізованого гарячого водопостачання. Плата за централізоване опалення розрахована з урахуванням опалюваної площі (об`єму) квартири. Наданий позивачем розрахунок заборгованості складений з чітким зазначенням нарахованих і відсутністю сплачених сум, окремо по кожному виду послуг, суми заборгованості за кожен місяць. Доказів, які б спростовували цей розрахунок, відповідачами не надано.
Відповідачі зареєстровані у зазначеній квартирі, мають право на користування даним житловим приміщенням, є учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг, тому зобов`язані оплачувати житло-комунальні послуги. Крім того, як свідчать матеріали справи, відповідачі з приводу відсутності такої послуги до позивача не звертались, факт отримання вказаних послуг не спростовано, за спожиті послуги нарахована плата, однак відповідачі оплату за такі послуги не здійснювали.
Крім того, ОСОБА_1 посилається на те, що відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» він, як інвалід війни з 1997 року та члени його сім`ї, мають право на пільги. Згідно відомостей нарахувань за послуги з постачання теплової енергії, за послуги з постачання гарячої води, відповідачам надана пільга за вказані послуги, про що зазначено у відомості нарахувань. Відповідачами не надано суду жодного доказу звернення до позивача з приводу надання відповідної пільги та відмови позивача щодо її надання. 
З урахуванням вищевикладеного, вимоги КП «Харківські теплові мережі» підлягають частковому задоволенню. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн. Беручи до уваги, що позовні вимоги суд задовольняє частково, на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір пропорційно частці задоволених вимог, а саме – 2747,51 грн. 
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп.
Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується копією посвідчення,він звільняється від сплати судового збору на користь позивача. З ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до їх частин, а саме по 915,84 грн. з кожного. Решта витрат на сплату судового збору в розмірі 915,84грн. компенсується позивачеві за рахунок держави.
Керуючись ст. ст. 5, 10-13, 81, 83, 141, 264-265, 267, 354 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 256, 257, 267, 525, 610, 612, 625, 639, 640 Цивільного кодексу України, - суд 
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість: за послугу з постачання теплової енергії за період з 12.03.2017 року по 31.08.2025 року у розмірі – 65637,06 грн., за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 року по 31.08.2025 року у розмірі 1146,60 грн., за послугу з постачання гарячої води за період з 01.01.2022 року по 31.08.2025 року у розмірі – 18220,30 грн., за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 року по 31.08.2025 року у розмірі - 664, 56 грн., за послугу з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 року по 31.08.2025 року у розмірі – 2055,42 грн., за послугу з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 року по 31.08.2025 року у розмірі – 668,42 грн., - інфляційні втрати у розмірі – 2798,17 грн.; - 3% річних у розмірі — 1 45,81 грн., а всього 92236,34 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати на оплату судового збору по 915,84 грн. з кожного.
Компенсувати Комунальному підприємству «Харківські теплові мережі» судові витрати у розмірі 915,84 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2012 року по 11.03.2017 року, – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. 

Інформація про сторони:

Позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (код ЄДРПОУ 31557119, вул. Мефодіївська, буд. 11, м. Харків)

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Головуючий: М. С. Зайцева