Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
06 травня 2026 року справа № 520/4667/26 

Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Григоров Д.В., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 13,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61002, код ЄДРПОУ40108599) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 28.01.2026 № 114 “Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області”, яким застосовано до помічника чергового чергової частини відділення поіції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області - старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0081790) дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 13.02.2026 № 95 о/с “По особовому складу” про звільнення, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0081790), помічника чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, з 13.02.2026;
- поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді помічника чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, з 13.02.2026;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.02.2026 по день поновлення на посаді. 
В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що вважає оскаржувані накази незаконними та необгрунтованими, а своє звільнення зі служби в Національній поліції протиправним. Зокрема, вказувалося, що висновки відповідача не відповідають фактичним обставинам справи, їх здійснено без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, упереджено, а тому застосування дисциплінарного стягнення не відповідає меті таких стягнень - за вчинення протиправних винних дій. 
Ухвалою суду від 12.03.2026р. відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін до суду. 
Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого проти позову заперечував та просив в його задоволенні відмовити. 
При цьому вказувалося, що 13.02.2026р. наказом ГУНП в Харківській області № 95 о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 13.02.2026 у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Підставою для прийняття зазначеного рішення послугували матеріали службового розслідування, за результатами якого начальником ГУНП в Харківській області 15.01.2026 був затверджений висновок службового розслідування, а в подальшому підписаний наказ ГУНП в Харківській області від 28.01.2026 № 114, яким до ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарного проступку застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Стверджувалося, що при ухваленні зазначених наказів відповідач дотримав вимоги чинного законодавства, повно та об`єктивно встановив фактичні обставини справи, в зв`язку із якими було визначено належне та співмірне вчиненому проступку покарання. 
Представником позивача – адвокатом Бабаєвою Я.О. до суду було подано відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої остання наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав, що були викладені в позовній заяві. При цьому вона також окремо звернула увагу на обставини, які не є предметом доказування, але характеризують обставини правовідносин, що склалися, підтвердила, що дійсно, наказ про переміщення позивача є чинним та не оскарженим на даний час, підкреслила, що ситуація взагалі є незрозумілою, якщо він робітник, то чи повинен взагалі він виконувати розпорядок для поліцейських чи якийсь інший розпорядок.
Інших заяв по суті справи у строки, визначені судом, не надходило. 
Встановлені судом обставини справи наступні.
Позивач ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України, обіймав посаду поліцейського відділу реагування патрульної поліції Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області. 
11.09.2025р. під час несення служби в с. Осиново Куп`янського району Харківської області в спільному наряді з поліцейськими полку особливого призначення ГУНП в Харківській області, під час виїзду на проведення евакуації в с. Мирне Кіндрашівської СТГ за зверненням громадянки про евакуацію її маломобільного брата, позивач потрапив під атаку ворожих дронів. Під час вказаних подій ОСОБА_1 отримав вибухову травму, акуботравму. У зв`язку з отриманими травмами позивач знаходився на стаціонарному лікуванні.
03.10.2025р. позивач пройшов медичний огляд у медичній (військово- лікарській) комісії ДУ “ТМО МВС України по Харківській області”. Оглядом було встановлено наслідки вибухової травми 11.09.2025р.. Згідно Довідки від 03.10.2025 № 780, складеної за результатом огляду “Придатний до служби в поліції, непридатний на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області.”
Наказом ГУНП в Харківській області від 26.12.2025 № 833 о/с старший сержант поліції ОСОБА_1 був переміщений на посаду помічника чергового чергової частини ВП № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області.
Підставою для прийняття такого рішення слугував наведений вище висновок медичної (військово-лікарської комісії (довідка від 03.10.2025 № 780), згідно з якого його було визнано придатним на службі в поліції, але непридатним на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області.
З наказом ГУНП в Харківській області від 26.12.2025 № 833 о/с старший сержант поліції ОСОБА_1 був ознайомлений, як в усній, так і в письмовій формі у встановлений законом термін, що сторонами у справі не заперечується. 
03.01.2026 та 05.01.2026 системою електронного документообігу на ім`я начальника Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_2 надійшли рапорти від начальника чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 № 2105-2026 (814127), № 2104-2026 (816106) та № 3081- 2026 (817850), в яких зазначено, що ОСОБА_1 01.01.2026 в період часу з 09:00 до 13:00 та з 14:00 до 18:00, 02.01.2026 в період часу з 09:00 до 13:00 та з 14:00 до 16:45, 03.01.2026 в період часу з 09:00 до 13:00 та з 14:00 до 18:00 був відсутній на службі та до виконання своїх посадових (функціональних) обов`язків не приступив, про причини своєї відсутності на робочому місці не повідомив.
У зв`язку з наведеним заступником начальника ВП № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області підполковником поліції О. Педаном та начальником ЧЧ ВП № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції І. Галінзовським 01.01.2026 № 584-2026, 02.01.2026 № 1883-2026, 03.01.2026 № ВД 2798 (817849) складені Акти про відсутність позивача на службі в місці дислокації відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області в с-щі Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області та не виконанні своїх службових обов`язків працівника Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області з 09.00 по 13.00 та з 14.00 по 18.00.
На підставі надісланих рапортів наказом Куп`янського РВ ГУ НП в Харківській області від 06.01.2026 р. № 3 було призначено службове розслідування за викладеними фактами, для проведення службового розслідування створено дисциплінарну комісію. 
Згідно наданої інформації ДУ ТМО МВС по Харківській області від 15.01.2026 Вих. № 33/41-141 старший сержант поліції ОСОБА_1 в період з 31.12.2025 по 15.01.2026 за медичною допомогою до лікарів ДУ ТМО не звертався, документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, виданих лікарями ДУ ТМО в зазначений період не отримував. В Електронному реєстрі листків непрацездатності Пенсійного фонду України, листки непрацездатності старшого сержанта поліції ОСОБА_1 з 31.12.2025 по 09.01.2026 не значаться (лист УФЗБО від 09.01.2026 № 105798-2026). З пояснення начальника відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_4 слідує, що згідно з наказу ГУНП в Харківській області від 26.12.2025 № 833 о/с до відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області переміщений на посаду помічника чергового чергової частини старший сержант поліції ОСОБА_1 , який до 08.01.2026 (на час складання пояснення) на службу не прибував, про що складено відповідні рапорти та акти про відсутність на службі працівника та невиконання ним функціональних обов`язків. Старший сержант поліції ОСОБА_1 був переміщений з Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області без будь-якого погодження з підполковником поліції ОСОБА_4 , у зв`язку з неможливістю проходження служби за попереднім місцем служби, згідно висновку ВЛК. Матеріальні цінності останній не отримував, за службовим транспортом, табельною вогнепальною та автоматичною зброєю не закріплений. За місцем мешкання останнього підполковник поліції ОСОБА_4 не перевіряв, так як місце його мешкання йому не відомо. Від начальника чергової частини ВП № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області підполковнику поліції ОСОБА_4 стало відомо, що старший сержант поліції ОСОБА_1 працювати в поліції не бажає, яким номером телефону користується вказаний працівник поліції підполковнику поліції ОСОБА_4 не відомо, з рапортом на звільнення старший сержант поліції ОСОБА_1 до нього не звертався, лише 05.01.2026 останній звернувся з рапортом на переміщення до іншого підрозділу ГУНП в Харківській області (розташованому в м. Харків).
З пояснення заступника начальника ВП № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 вбачається, що згідно наказу ГУНП в Харківській області від 26.12.2025 № 833 о/с до відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області переміщений на посаду помічника чергового чергової частини старший сержант поліції ОСОБА_1 . Даного працівника поліції підполковник поліції ОСОБА_5 не бачив та особисто не спілкувався. 
З пояснення начальника чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 вбачається, що після того, як вказаний працівник поліції був призначений на посаду помічника чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, на службу останній не вийшов. Капітаном поліції ОСОБА_3 01.01.2026 та в подальші дні були складені рапорти та акти про невихід та невиконання своїх функціональних обов`язків старшого сержанта поліції ОСОБА_1 рапорти та акти. 05.01.2026 останній з`явився о 08 год. 45 хв. за місцем дислокації підрозділу відділення поліції № 1 Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області. В розмові старший сержант поліції ОСОБА_1 заявив капітану поліції ОСОБА_6 , що приступати до служби у відділенні поліції № 1 Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, не збирається. Також останній повідомив, що прибув з рапортом на переміщення до іншого підрозділу ГУНП в Харківській області і якщо йому не підпишуть такий рапорт, то він погоджується на звільнення за будь-яких умов. Знаходився старший сержант поліції ОСОБА_1 за місцем дислокації вищевказаного підрозділу 05.01.2026 до 10 год. 00 хв. Після чого виїхав з селища Великий Бурлук до м. Харків. В своєму поясненні капітан поліції ОСОБА_6 також повідомив про те, що будь-яке майно старший сержант поліції ОСОБА_1 не отримував, за службовим транспортним засобом не закріплений.
Опитаний під час проведення службового розслідування старший інспектор – черговий чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майор поліції ОСОБА_7 пояснив, що 02.01.2026 він заступив на добове чергування, в якості старшого інспектора – чергового чергової частини вищевказаного підрозділу. За час чергування з 08 год. 00 хв. 02.01.2026 до 08 год. 00 хв. 03.01.2026 майор поліції ОСОБА_7 не бачив за місцем дислокації вищевказаного підрозділу старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , за вказаний період останній на робочому місці був відсутній. Про причині відсутності на робочому місці останнього майору поліції ОСОБА_7 не відомо. Старший сержант поліції ОСОБА_1 не повідомляв про причини своєї відсутності на робочому місці майору поліції ОСОБА_7 .
Під час проведення службового розслідування опитаний старший інспектор – черговий чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_8 пояснив, що 01.01.2026 він заступив на добове чергування, в якості старшого інспектора – чергового чергової частини вищевказаного підрозділу. За час чергування з 08 год. 00 хв. 01.01.2026 до 08 год. 00 хв. 02.01.2026 старший сержант поліції ОСОБА_8 не бачив за місцем дислокації вищевказаного підрозділу старшого сержанта поліції ОСОБА_1 . За вказаний період останній на робочому місці був відсутній. Про причині відсутності на робочому місці останнього старшому сержанту поліції ОСОБА_8 не відомо. Старший сержант поліції ОСОБА_1 не повідомляв про причини своєї відсутності на робочому місці старшому сержанту поліції ОСОБА_8 
06.01.2026 старший сержант поліції ОСОБА_1 надав пояснення дисциплінарній комісії, написане власноручно на роздрукованому бланку, в якому пояснив, що не виходить на службу, у зв`язку із тим, що йому страшно, будь яких інших доповнень до свого пояснення не надавав ані в усній, ані в письмовій формі.
Службовим розслідуванням встановлено, що старший сержант поліції ОСОБА_1 був також відсутній на службі 05.01.2026, 06.01.2026, 07.01.2026, 08.01.2026, 09.01.2026, 10.01.2026, 12.01.2026, 13.01.2026, 14.01.2026 та 15.01.2026 про що складені відповідні Акти про відсутність на службі та невиконання своїх службових обов`язків працівника Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області.
Висновок службового розслідування складено 15.01.2026р. та ним підтверджено факт порушення службової дисципліни помічником чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУ НП в Харківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , запропоновано застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. 
15.01.2026 зазначений висновок службового розслідування був затверджений начальником Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, а в подальшому виданий наказ ГУНП в Харківській області від 28.01.2026 № 114, яким до ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні частини 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» , пункту 1 частини 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 8 -1, 8 частини 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, пункту 2 наказу ГУНП в Харківській області від 24.03.2025р. № 875 «Про заходи зміцнення службової дисципліни та затвердження Положення про розподіл службового часу для поліцейських ГУНП в Харківській області та організацію службової діяльності» та пункту 2 розділу ІІІ та пункту 1 розділу VIII Положення, вимог Присяги працівника поліції, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
З метою реалізації застосованого дисциплінарного стягнення 13.02.2026р. наказом ГУНП в Харківській області № 95 о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 13.02.2026. 
Нормативно-правове регулювання спірних правовідносин полягає в наступному. 
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону №580-VIII поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського.
Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч. 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію").
Статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 р. № 2337-VIII (в подальшому – Дисциплінарний статут), встановлено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно із ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч. 2 ст.13 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.
Частиною 1 статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до ч. 3 ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Згідно із ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту, підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (частина 6 статті 14 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту, Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 р. затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (в подальшому – Порядок № 893). 
Розділом V Порядку № 893 встановлено порядок проведення службового розслідування дисциплінарною комісією.
Так, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до розділу VII Порядку № 893, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Абзацом 2 пункту 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 р. № 1179 (в подальшому – Правила № 1179) встановлено, що ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Згідно із пунктом 1 Розділу II Правил № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Дисциплінарного статуту, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.
Згідно із ч. 9 ст. 15 Дисциплінарного статуту, уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право: одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи; отримувати консультації спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.
Відповідно до ч. 2 ст. 27 Дисциплінарного статуту, у разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації. Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.
Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення. Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт (ч. 3 ст. 27 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України “Про Національну поліцію”, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Тобто, підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення дисциплінарних проступків, зокрема, невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.
Вирішуючи спір по суті, з урахуванням доводів сторін та зібраних у справі доказів, суд зауважує, що оцінці підлягає не лише порядок проведення службового розслідування, а також висновок службового розслідування та зібрані в ході цього службового розслідування докази для належного висновку про доведеність/недоведеність матеріалами службового розслідування наявності у діях позивача складу дисциплінарного проступку, що стало підставою притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Правовий висновок про це сформовано Верховним Судом в постанові від 12.07.2023р. у справі № 200/3459/22.
Так, доводи позовної заяви в цій справи стосовно незаконності звільнення позивача зі служби полягають у тому, що наказом від 26.12.2025 без згоди ОСОБА_1 , останнього переведено за на рівнозначну посаду за станом здоров`я, для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, на посаду помічника чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, з 27.12.2025, тобто знов в зону бойових дій, чого позивач не бажав; зі службовими (функціональними) обов`язками помічника чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, посадовою інструкцією помічника чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 ознайомлено не було; не було повідомлено про графіки чергувань та умови служби, оскільки посада помічника чергового чергової частини полягає у добових чергуваннях; з графіком чергувань, наказами, розпорядженням про організацію служби у черговій частині відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області / затвердження графіку чергувань /заступання на чергування, ОСОБА_1 ознайомлено не було.
В позовній заяві наголошувалося, що переміщення позивача не відповідало принципу обгрунтованості та безсторонності, тобто з ним позивач не погоджувався. Між тим, згідно наявних доказів, а також у відповіді на відзив на позовну заяву не заперечувалося, що наказ від 25.12.2025р. про переведення позивача на посаду помічника чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області позивачем не оскаржувався, тобто він з ним погодився. 
Вивчивши вказані доводи, суд зауважує, що фактично позивач не бажав проходити службу на тій посаді, на яку його було переведено, проте наказ про своє переведення не оскаржував. Між тим, як встановлено службовим розслідуванням та підтверджено судовим розглядом, на службу за новою посадою він не прибув без жодних поважних підстав. Доводи про неознайомлення позивача з посадовою інструкцією та розпорядженнями суд розцінює критично та зазначає, що по-перше позивач фізично не прибув на службу, що унеможливлювало таке ознайомлення, по-друге його було звільнено не за порушення, допущені при виконанні безпосередньо посадових обов`язків помічника чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, а порушення дисципліни як поліцейським. Крім того, проходячи до цього службу в поліції, позивач повинен був усвідомлювати свій обов`язок прибувати на службу як складовий елемент службової дисципліни працівника поліції. Про своє переведення позивач був обізнаний. 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у Постанові від 03.12.2018р. (№ 686/21222/16-ц) зробив висновок, що невихід на роботу в зв`язку з самовільним використанням працівником відпустки, відгулів за відпрацьовані раніше дні, вихід на пенсію без попередження власника або уповноваженого ним органу визнаються прогулом і можуть бути причиною звільнення працівника.
Досліджуючи законність та обгрунтованість проведення службового розслідування в цій справі, суд зауважує, що з урахуванням змін до ст. 26 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, внесених Законом України «Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» передбачено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Таким чином законодавцем визначено безальтернативну форму службового розслідування на період дії воєнного стану, що і мало місце у даній справі. 
В даній справі, на підставі наявних у ній доказів, суд не вбачає при проведенні службового розслідування стосовно ОСОБА_1 таких процедурних порушень, які вплинули на правильність встановлення як обставин скоєння ним дисциплінарного проступку, його кваліфікації та визначення міри покарання. 
Надаючи оцінку кваліфікації вчиненого позивачем дисциплінарного проступку, суд виходить з правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 17.10.2024 р. у справі № 420/3026/23, де Суд наголосив на тому, що з тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно. Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них. Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
Подібна правова позиція викладена, у постанові Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі №160/11795/20.
При розгляді даної справи суд повторно наводить приписи частини першої статті 12 Закону №580-VIII, за якими поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського. Тож позивач, як поліцейський, який склав Присягу на вірність Українському народові та сумлінність виконання службових обов`язків, керуючись положеннями Закону №580-VIII та Дисциплінарного статуту, мав у своїх діях і поведінці слідувати змісту Присяги та, усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки. 
З врахуванням викладених міркувань, суд погоджується з тим, що не прибуваючи на службу без поважних причин та ігноруючи виконання своїх службових обов`язків, позивач виявив зневагу до звання поліцейського та Національної поліції, метою діяльності якої є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Розглядаючи питання співмірності обраного до позивача крайнього заходу дисциплінарної відповідальності, суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 20.07.2023р. у справі № 620/4675/22 наголосив, що аналіз вимог Дисциплінарного Статуту свідчить, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення є порушення поліцейським службової дисципліни, невиконання або неналежне виконання обов`язків поліцейського, порушення обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських.
Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, визначені у статті 13 Дисциплінарного Статуту, та до них, зокрема відносяться: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Верховний Суд зазначив, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває в площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Водночас реалізація таких повноважень здійснюється суб`єктом накладення дисциплінарного стягнення з певними обмеженнями.
Так, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, суб`єкт його накладення повинен врахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Водночас адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення та чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.
Вказані висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 06 квітня 2023 року у справі № 620/4545/22. 
З урахуванням викладених висновків в цій справі необхідно зазначити, що для вирішення питання про правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, що є крайнім є заходом дисциплінарного впливу, необхідним є з`ясування його співмірності характеру, обставинам та наслідкам вчиненого проступку.
Суд вважає, що наведені вище міркування, які базуються на вичерпних та належних доказах, поданих сторонами до суду, свідчать про те, що службовим розслідуванням встановлено підстави для застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу. Відтак, висновки наказу про застосування дисциплінарного стягнення про те, що за своєю тяжкістю дисциплінарний проступок позивача є таким, що не сумісний з подальшим проходженням служби є належними та обгрунтованими. 
Суд зазначає, що межі судового контролю при розгляді справ стосовно незаконності рішень суб`єктів владних повноважень визначено ст. 2 КАС України. 
Так, відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, перевіривши згідно наведеної норми оскаржувані накази про застосування до позивача дисциплінарних стягнень, суд вважає, що спірний наказ прийнято обґрунтовано, із урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. 
Зазначене зумовлює висновок про відмову в задоволенні позовних вимог про їх скасування. 
Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та стягнення на його користь суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від зазначених вище позовних вимог про визнання протиправними і скасування наказів, підстав для задоволення таких позовних вимог не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Григоров