КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2026 року м. Київ справа №320/2175/24
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в 
м. Києві у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом гр. ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся гр. ОСОБА_1 з позовом, в якому просить: 
-визнати неправомірними дії Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області щодо незарахування йому трудового стажу за період вимушеного прогулу з 07.11.2015 по 22.12.2023 включно, а також період проходження служби в органах внутрішніх справ після поновлення на службі після незаконного звільнення з 23.12.2022 по 06.10.2023 включно, що у сукупності складає період з 07.11.2015 по 06.10.2023 включно;
- зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області зарахувати йому трудовий стаж за період роботи з 07.11.2015 по 06.10.2023 включно до загальної вислуги років про що видати окремий наказ.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій відповідача. 
Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Броварським РВ ГУ МВС України в Київській області 20.03.1998.
Наказом Головного управління МВС України в Київській області від 26.08.1997 №110 ОСОБА_1 прийнято на службу в органи внутрішніх справ.
МВС України 16.01.2015 видано наказ № 48 о/с “По особовому складу” у якому зазначено, що відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 3 ЗУ “Про очищення влади” від 16 вересня 2014 року № 1682-VII та згідно з пунктами 62 “а”, 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнити з ОВС у Запас ЗС (із постановленням на військовий облік) за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, зокрема, по Головному управлінню МВС України в Київській області прапорщика міліції ОСОБА_1 , інспектора дорожньо-патрульної служби групи дорожньо-патрульної служби ДАІ відділення ДАІ з обслуговування міста Бровари та Броварського району, підпорядкованого Управлінню Державної автомобільної інспекції.
На підставі наказу від 16.01.2015 № 48 о/с, 26.01.2015 наказом Головного управління МВС України в Київській області "По особовому складу" № 41 о/с відповідно до вимог п. 10 ч. 2 ст.3 Закону України “Про очищення влади” від 16.09.2014 № 1682-VII та згідно з пунктами 62 “а”, 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил (із постановленням на військовий облік) за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу прапорщика міліції ОСОБА_1 , інспектора дорожньо-патрульної служби групи дорожньо-патрульної служби ДАІ відділення ДАІ з обслуговування міста Бровари та Броварського району, підпорядкованого Управлінню Державної автомобільної інспекції.
У даному наказі зазначено вислуга років на день звільнення складає: календарна 19 років 04 місяці 29 днів, пільгова – немає.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23.12.2022 у справі № 810/661/15, яке залишено без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2023 року, визнано протиправним та скасовано наказ Міністра внутрішніх справ України від 16.01.2015 № 48 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ. 
Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 26.01.2015 № 41 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ. 
Поновлено ОСОБА_1 з 27 січня 2015 року на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби групи дорожньо-патрульної служби ДАІ відділення ДАІ з обслуговування міста Бровари та Броварського району, підпорядкованого Управлінню ДАІ ГУ МВС України в Київській області.
Стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.01.2015 по 23.12.2022 у розмірі 426 608 (чотириста двадцять шість тисяч шістсот вісім) грн. 67 грн.
Наказом ГУ МВС України в Київській області від 20.02.2023 №3о/с позивача поновлено на займаній посаді.
Наказом Головного управління МВС України в Київській області від 06.10.2023 №8 о/с скасовано пункт наказу від 26.01.2015 № 41 о/с в частині звільнення позивача з посади інспектора дорожньо-патрульної служби ДАІ відділення ДАІ з обслуговування м. Бровари та Броварського району.
Цим же наказом позивача звільнено зі служби в ОВС України за пунктом 63 підпунктом «з» (через скорочення штату) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ 09.10.2023.
У наказі зазначено, що вислуга років на день звільнення складає: календарна – 20 років 02 місяці 11 днів, пільгова – немає.
Оскільки відповідачем період служби з 27.01.2015 по 06.10.2023 включено до стажу служби частково, позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив зарахувати до календарної вислуги років (трудового стажу) весь період з 27.01.2015 по 06.10.2023 включно, про що зробити запис у трудовій книжці.
Відповідач листом від 14.11.2023 № Р-1076 відмовив включити період служби з 27.01.2015 по 06.10.2023 включно до календарної вислуги (трудового стажу) позивача, як відмовлено було і в проведенні такого запису в трудову книжку.
В листі відповідач зазначив, що зазначена вислуга 20 років 02 місяці 11 днів обрахована станом на 06.11.2015 року.
Одночасно повідомлено, що відповідно до листа Департаменту персоналу МВС України від 16.09.2020 № 31051/22-2020 поновлений з 07.11.2015 працівник міліції на неіснуючій посаді не проходив та не міг проходити службу як особа начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також не міг виконувати службові обов`язки за посадою, оскільки з 07.11.2015 ЗУ «Про міліцію» втратив чинність, ліквідовані територіальні органи МВС не забезпечували виконання визначених законом функцій, а посади у цих органах в установленому порядку було ліквідовано.
Вважаючи вказані дії протиправними та такими, що порушують його права, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 було затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей.
Пунктом 1 вказаного Порядку постановлено установити, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, серед іншого, служба в органах внутрішніх справ України, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу, Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду.
Відповідно до пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991р. №114, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов`язків, але не більш як за один рік.
Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.
Згідно з пунктом 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р. №58, в разі незаконного звільнення працівника і поновлення його на попередній роботі запис про звільнення визнається недійсним. Стаж роботи особи, яка була незаконно звільнена, а потім поновлена, вважається безперервним і така особа вважається застрахованою особою.
Суд зазначає, що відповідач заперечує факт наявності у позивача вислуги років за період з 07.11.2015 по 09.10.2023 виходячи з відсутності підстав для зарахування до вислуги років позивача період часу вимушеного прогулу після втрати чинності ЗУ «Про міліцію».
Суд зауважує, що за своєю суттю вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати, але якби не винна поведінка власника або уповноваженого ним органу, то працівник міг би і надалі реалізовувати своє право на працю.
Так, рішенням суду від 23.12.2022 у справі №810/661/15, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання встановлено факт незаконного звільнення позивача з органів внутрішніх справ, визнано протиправними та скасовано наказ в частині його звільнення, а також поновлено його на посаді.
Частиною першою статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вказаного рішення суду, відповідно до наказу Головного управління МВС України в Київській області від 20.02.2023 позивача поновлено на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби групи дорожньо-патрульної служби ДАІ відділення ДАІ з обслуговування міста Бровари та Броварського району з 27.01.2015.
З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що стаж служби позивача в органах внутрішніх справ з урахуванням періоду його вимушеного прогулу вважається безперервним.
Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 30.01.2022 у справі №580/2613/19.
Суд зауважує, що неприпустимим є перекладати тягар помилки відповідача щодо протиправного звільнення позивача на останнього. Безпосередньо саме зарахування до вислуги років періоду вимушеного прогулу є однією з гарантій відновлення порушених незаконним звільненням прав працівника, а тому відповідний період вимушеного прогулу має зараховуватися до вислуги років.
Таким чином, трудовий стаж позивача за період її вимушеного прогулу з 07.11.2015 по 09.10.2023 (дата звільнення) підлягає зарахуванню до вислуги років.
При цьому, суд вважає безпідставними посилання відповідача на лист-роз`яснення МВС України від 16.09.2020р. №31051/22-2020, як на підставу для не зарахування до вислуги років позивача періоду вимушеного прогулу, установленого судовим рішенням, оскільки такий лист не є нормативно-правовим актом, а тому не може слугувати підставою для не зарахування позивачу до його вислуги років період вимушеного прогулу.
Отже, висновок відповідача про незарахування періоду вимушеного прогулу позивача до вислуги років період служби в органах внутрішніх справ (міліції) є помилковим та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині зобов`язання Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області здійснити позивачу зарахування вислуги років час служби в органах внутрішніх справ, у тому числі вимушеного прогулу, включаючи період з 07.11.2015 по 09.10.2023 підлягають задоволенню.
Щодо решти позовних вимог, то суд зазначає, що вони є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.
Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.
Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Враховуючи, що позовні вимоги, заявлені позивачем задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
в и р і ш и в :
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області щодо незарахування ОСОБА_1 до вислугу років в органах внутрішніх справ вимушеного прогулу за період з 07.11.2015 по 09.10.2023.
Зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років час служби в органах внутрішніх справ період з 07.11.2015 по 09.10.2023.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 грн (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.