ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД   РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

11 травня 2026 року	Справа № 160/9629/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучугурної Н.В.
секретаря судового засідання Кропової К.В.

за участю:
позивача: ОСОБА_1 ; 
від відповідача: не з`явився, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Павлоградського відділу Державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України про визнання протиправною і скасування постанови, 

Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Фадєєвої Юлії Миколаївни (Павлоградський ВДВС) про визнання протиправною і скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії.
Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/9629/26 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.
Ухвалою суду від 20.04.2026 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме для надання до суду доказів звернення до суду в межах строків, встановлених ст. 122 КАС України, або заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин його пропуску; надання доказів сплати судового збору та уточнення суб`єктного складу сторін.
22.04.2026 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої приєднана квитанція про сплату судового збору у розмірі 1064,96 грн.
Щодо строків звернення до суду з цим позовом позивач указує, що з метою досудового врегулювання спору він звертався до відповідача із заявою про зупинення виконавчих дій, надавши підтвердження оскарження в суді постанови про накладення штрафу. 09.04.2026 позивач отримав відмову відповідача. Таким чином, позивач вважає, що при поданні позову 15.04.2026 десятиденний строк дотримано, оскільки він обчислюється з моменту отримання остаточного рішення органу ДВС.
Також, позивач подав уточнену позовну заяву, в якій відповідачем зазначено Павлоградський відділ Державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України, та позовні вимоги викладені у такій редакції:
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Павлоградського ВДВС про відкриття виконавчого провадження №80415853 від 05.03.2026.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.03.2026 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №80415853 на підставі постанови поліції серії ЕНА №6607731, яка на цей час є предметом судового оскарження у справі №194/272/26. Згідно зі ст.291 та ч.4 ст.299 КУпАП, постанова поліції не набирає законної сили та не підлягає виконанню у разі її оскарження, відповідно, вона не набула статусу виконавчого документа, що робить відкриття провадження незаконним.
Ухвалою суду від 27.04.2026 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву (у разі наявності заперечень).
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач заперечує проти позовних вимог. В обгрунтування відзиву відповідач зазначає, що 05.03.2026 до відділу для виконання надійшла постанова ЕНА №6607731 від 03.02.2026 року Відділення поліції №1 (м.Тернівка) Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу 850,00 грн. Дата набрання постановою законної сили 13.02.2026. На підставі відповідності виконавчого документа вимогам діючого законодавства та на керуючись ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» 05.03.2026 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та за вих. №28.18-48209 рекомендованою кореспонденцією направлено боржнику. 05.03.2026 державним виконавцем винесена постанова про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 400,00 грн. 05.03.2026 державним виконавцем винесена постанова про стягнення виконавчого збору у розмірі 85,00 грн. 05.03.2026 керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та напарвлено для виконання до банківських установ. 05.03.3036 до банківських установ направлено платіжні інструкції для примусового списання коштів з рахунків боржника. 05.03.2026 до відділу надійшла заява боржника про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. 05.03.2026 державним виконавцем винесена постанова про визначення поточного рахунку фізичної особи – боржника у банку для здійснення видаткових операцій, згідно якої боржнику визначено поточний рахунок в АТ КБ «Приватбанк» та направлена для виконання до банківської установи. 05.03.2026 до відділу надійшла заява боржника про зупинення виконавчих дій та зняття арешту з рахунків. В зазначеній заяві боржник просить зупинити виконавче провадження в зв`язку з тим, що постанова ЕНА №6607731 від 03.02.2026 Відділення поліції №1 (м.Тернівка) Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області не набрала законної сили, оскільки подано позовну заяву про оскарження постанови. До заяви додано копію ухвали №194/272/26 від 17.02.2026 Тернівського міського суду Дніпропетровської області про передачу за підсудністю до Соборного районного суду міста Дніпра матеріалів адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. 09.03.2026 на рахунок відділу надійшли кошти в сумі 22,01 грн, які у відповідності до ст. 45, 46 Закону України «Про виконавче провадження» були розподілені та перераховані за призначенням витрати 22,01 грн. (платіжна інструкція №5746 від 10.03.2026 року) 13.03.2026 боржнику направлено відповідь на заяву, в якій надано роз`яснення щодо підстав зупинення виконавчого провадження згідно ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» та підстав для зняття арешту з майна (коштів) боржника згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (Поштовий трекінг R067124607652). 27.03.2026 державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника, а саме: OPEL ZAFIRA, держ. номер AE2483TA, мотоцикл KOVI ТЗ: 300-ST держ. номер НОМЕР_1 , BMW X5 держ. номер НОМЕР_2 . 27.03.2026 державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника, а саме: OPEL ZAFIRA, держ. номер НОМЕР_3 , мотоцикл KOVI ТЗ: 300-ST держ. номер НОМЕР_1 , BMW X5 держ. номер НОМЕР_2 . (вих. №28.18-71899). За № 32538137 здійснено державну реєстрацію обтяжень в державному реєстрі обтяжень рухомого майна. 15.04.2026 до відділу надійшло звернення боржника про зупинення виконавчих дій разом з ухвалою №201/272/26 від 02.04.2026 Соборного районного суду міста Дніпра про прийняття адміністративної позовної заяви до розгляду і відкриття провадження у адміністративній справі №201/272/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА №6607731 від 03.02.2026. 21.04.2026 керуючись п. 2 ч. 1 ст. 34, ст 35 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій в зв`язку з тим, що ухвалою №194/272/26 від 17.04.2026 Соборного районного суду міста Дніпра зупинено стягнення у виконавчому провадженні №80415853 відкритому на підставі постанови серії ЕНА №6607731 від 03.02.2026 до набрання судовим рішенням 21.04.2026 року боржнику направлено відповідь на звернення, в якій повідомлено, що 21.04.2026 керуючись п. 2 ч. 1 ст. 34, ст 35 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що відповідач стверджує, що постанова поліції ЕНА №6607731 набрала чинності 13.02.2026, на підтвердження чого надає копію документа з відповідним штампом. Проте, згідно з офіційними матеріалами самої системи АСВП (ВП №80415853), первинний скан документа (04.03.2026) не містив жодних відміток про дату чинності (Додаток 1). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», дата набрання чинності є обов`язковим реквізитом. Згідно зі ст. 26 Закону, виконавець був зобов`язаний повернути дефектний документ без виконання. Поява штампа « 13.02.2026», печатки ГУНП та дати надсилання постанови реком. листом виключно в копії для суду свідчить про службове підроблення (ст. 366 КК України) з метою виправдання протиправного відкриття виконавчого провадження. Крім того, 13.02.2026 - це дата звернення Позивача до суду з позовом про скасування вказаної постанови (справа № 194/272/26). Згідно зі ст. 291 КУпАП, подання позову зупиняє набрання постановою законної сили. Отже, вказаний штамп « 13.02.2026» є юридично нікчемним, а сама постанова на момент відкриття ВП (05.03.2026) не була виконавчим документом у розумінні ст. 18 Закону «Про виконавче провадження». Відповідач у відзиві офіційно визнав факт примусового списання та розподілу коштів Позивача (22,01 грн.) вже після 05.03.2026, тобто після отримання беззаперечних доказів оскарження штрафу. Відповідно до принципу «належного урядування» (рішення ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України»), державні органи зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, а будь-яка помилка державного органу (поліції щодо відмітки про чинність) не може виправлятися за рахунок громадянина. Свідоме стягнення коштів за документом, який де-юре не набрав законної сили, є не просто технічною помилкою, а актом свавілля та порушенням ст. 1 Протоколу №1 до ЄКПЛ (право на мирне володіння майном). Такі дії Відповідача, вчинені за умови повної обізнаності про відсутність виконавчого документа, мають ознаки зловживання владою (ст. 364 КК України) з метою штучного виконання показників стягнення. Відповідач у відзиві офіційно визнав, що вже 05.03.2026 (у день відкриття ВП) отримав заяву Позивача та ухвалу суду про оскарження штрафу. Попри це, виконавець протягом 45 днів свідомо ігнорував обов`язок зупинити провадження (ст. 34 Закону). Більше того, 27.03.2026, будучи обізнаним про незаконність стягнення, Відповідач вдався до надмірних заходів — оголосив у розшук три одиниці майна Позивача (автомобілі BMW X5, Opel Zafira, мотоцикл Kovi). Такі дії мають ознаки службового зловживання (ст. 364 КК України) та спрямовані на створення штучних перешкод Позивачу. Оголошення в розшук усього майна через спірний штраф у 425 грн. є грубим порушенням принципу пропорційності стягнення (ст. 2 Закону). Вказані дії Відповідача (оголошення в розшук одразу трьох одиниць майна) мають виключно репресивний характер, спрямований на створення штучного тиску на Позивача з метою примусу до сплати незаконного штрафу, що суперечить завданням виконавчого провадження та ст. 19 Конституції України. Відповідач відкрив провадження на суму 850 грн. Наголошую, що згідно зі ст. 308 КУпАП, штраф подвоюється лише у разі несплати у 15-денний строк з дня набрання постановою законної сили. Оскільки постанова була оскаржена за день до її ймовірного «набрання чинності» (13.02.2026), вона в силу ст. 291 КУпАП не набула статусу виконавчого документа. Таким чином, нарахування подвоєного штрафу, виконавчого збору та витрат є безпідставним збагаченням бюджету за рахунок Позивача. Зіставлення підписів інспектора у поясненнях та в постанові виявило очевидну графічну розбіжність (Додаток 2). Крім того, Відповідач (поліція) у паралельній справі №194/272/26 визнав, що Позивач надав паспорт (де вказане місце реєстрації – м. Дніпро), хоча в постанову вписані дані водійського посвідчення (з місцем реєстрації – Павлоградський район, с. Привовчанське). Це підтверджує «заочне» винесення постанови та її інтелектуальне підроблення (ст. 366 КК України). Враховуючи викладене, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі; постановити окрему ухвалу (ст. 249 КАС України) щодо виявлених ознак кримінальних правопорушень у діях посадових осіб Павлоградського ВДВС.
Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в яких указано, що на виконанні у Павлоградському відділі державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 80415853 відкрите 05.03.2026 на підставі постанови ЕНА №6607731 від 03.02.2026 Відділення поліції №1 (м.Тернівка) Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 штрафу 850,00 грн. 27.03.2026 згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника. 21.04.2026 керуючись п. 2 ч. 1 ст. 34, ст 35 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій в зв`язку з тим, що ухвалою №194/272/26 від 17.04.2026 Соборного районного суду міста Дніпра зупинено стягнення у виконавчому провадженні №80415853 відкритому на підставі постанови серії ЕНА №6607731 від 03.02.2026 до набрання судовим рішенням у справі №194/272/26 законної сили. 27.04.2026 за № 32538137 здійснено державну реєстрацію обтяжень в державному реєстрі обтяжень рухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника від 27.03.2026.
Позивач також подав до суду додаткові пояснення. У цих поясненнях указано таке. Згідно з офіційним Відзивом ГУНП у паралельній справі № 194/272/26, Відповідач (поліція) визнав відсутність відеофіксації події. Вказане свідчить про порушення стандарту доказування «поза розумним сумнівом». Оскільки первинна постанова поліції оскаржена (ЕНА 6607731 від 03.02.2026), вона в силу ст. 291 КУпАП не набрала законної сили. Відкриття виконавчого провадження на підставі документа, що не відповідає вимогам п. 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність дати набрання чинності), є грубим порушенням принципу «належного урядування» (рішення ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України»). Аналіз доказів виявив критичну логічну суперечність: Відповідач (поліція) у своїх поясненнях стверджує, що Позивач надав паспорт для ідентифікації особи (Додаток 1). Разом з тим, в оскаржуваній постанові зазначено реквізити посвідчення водія, яке Позивач не надавав. Вказане res ipsa loquitur (говорить саме за себе) підтверджує, що дані були отримані інспекторами (по номерному знаку авто) дистанційно з відомчих баз МВС вже після залишення місця події, що свідчить про фальсифікацію процедури розгляду справи (ex injuria jus non oritur — право не може виникнути з правопорушення). При візуальному зіставленні підписів інспектора Черкашина О.В. у його письмових поясненнях та в оскаржуваній постанові вбачається очевидна графічна невідповідність (Додаток 2). Розбіжність у нахилі, формі та натиску літер свідчить про те, що записи про «відмову від підпису» вносилися не вказаним інспектором, що має ознаки матеріального підроблення виконавчого документа (ст. 366 КК України). Павлоградський ВДВС був офіційно проінформований про відсутність постанови статусу виконавчого документа ще 05.03.2026. Проте Відповідач свідом обрав шлях ігнорування прав Позивача, відмовивши у зупиненні дій (відповідь від 09.04.2026) та продовжуючи накладати обтяження на майно. Враховуючи викладене, позивач просить суд при винесенні рішення врахувати ознаки нікчемності виконавчого документа, що став підставою для відкриття провадження.
В інших додаткових поясненнях, поданих до суду, позивач указує, що як вбачається з матеріалів справи, 21.04.2026 державним виконавцем Фадєєвою Ю.М. було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП №80415853 на підставі ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ч. 5 ст. 35 вказаного Закону, під час зупинення виконавчого провадження виконавець не має права вчиняти будь-які виконавчі дії. Проте, 27.04.2026 (через 6 днів після офіційного зупинення провадження), державний виконавець Фадєєва Ю.М., діючи всупереч прямій забороні закону, внесла запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (ДРОРМ) щодо обтяження всього майна Позивача (Реєстраційной номер: № 32538137). Щодо умисного зловживання владою та репресивного характеру дій, позивач повідомляє, що накладення нового обтяження на все рухоме майно Позивача під час зупиненого провадження та в період розгляду судом справи про законність відкриття ВП свідчить про: умисну бездіяльність: ігнорування обов`язку припинити будь-яке втручання у право власності Позивача; зловживання службовим становищем: використання реєстрів для створення штучних перешкод Позивачу у розпорядженні майном як засіб тиску; службову недбалість або злий умисел: вчинення дій, які прямо заборонені законом (ст. 35 Закону про ВП) та власною постановою виконавця. За висновком позивача, такі дії Відповідача підтверджують, що державний виконавець Фадєєва Ю.М. свідомо ігнорує норми КАС України та Закону про ВП, продовжуючи обтяжувати майно Позивача за штрафом, який не набрав законної сили. Це є ще одним підтвердженням необхідності скасування постанови про відкриття ВП та винесення Окремої ухвали щодо дій посадової особи. Позивач просить суд врахувати факт вчинення виконавчих дій під час зупиненого виконавчого провадження як обставину, що обтяжує вину Відповідача.
Ухвалою суду витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №80415853.
Разом із відзивом на позовну заяву відповідач надав до суду копії постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови ЕНА №6607731 від 03.02.2026.
Ухвалою суду від 27.04.2026 призначено розгляд справи на 11 травня 2026 року на 13:00 год.
У судове засідання 11.05.2026 з`явився позивач, представник відповідача у судове засідання не прибув, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
У судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву і просив суд її задовольнити.
У судовому засіданні 11.05.2026 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення позивача, розглянувши справу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

УСТАНОВИВ:

05.03.2026 головним державним виконавцем Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління міністерства юстиції України Фадєєвою Ю.М. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №80415853.
У постанові вказано, що вона винесена за заявою стягувача, яким є Відділення поліції №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, про примусове виконання постанови №ЕНА №6607731, виданої 03.02.2026, про стягнення з ОСОБА_1 (боржник) штрафу у сумі 850,00 грн.
У постанові Серія ЕНА №6607731 Відділення поліції №1 (м. Тернівка) Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області вказано про розгляд адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 ; час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення: 03.02.2026 12:15:01, м. Тернівка, вул. Харківська, 5Б, здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 5.41.1 зупинка громадського транспорту, та не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії Б, чим порушив п.2.4.а ПДР – керування ТЗ особою, яка не пред`явила посвідчення водія, реєстраційного документа на ТЗ, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ; прийняте рішення про накладення штрафу у сумі 425,25 грн.
Позивач, який є боржником у наведеному виконавчому провадженні, вважає протиправною постанову про відкриття виконавчого провадження, тому і звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.
Під виконавчим провадженням як завершальної стадії судового провадження та примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), в контексті статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404-VIII в редакції на час спірних відносин), розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За приписами пункту 6 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частина перша статті 18 Закону № 1404-VIII зазначає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пункт перший частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII указує, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої статті 26 Закону).
Статтею 4 Закону №1404-VIII визначені вимоги до виконавчого документа.
Так, відповідно до частини першої статті 4 цього Закону У виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;
4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);
5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;
6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);
7) строк пред`явлення рішення до виконання.
Згідно із ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.
Частиною першою та другою статті 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлено, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.
За загальними правилами, відповідно до частини першої статті 299 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.
За загальними правилами, відповідно до частини першої статті 299 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно зі статтями 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу набирає законної сили після її вручення особі. Оскарження особою постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу зупиняє її примусове виконання до розгляду відповідної скарги, що покликано забезпечити визначеність сторін у правовідносинах, що склалися між сторонами. У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу вона підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого для добровільної сплати штрафу порушником, - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Так, позивач у позові зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Серія ЕНА №6607731 Відділення поліції №1 (м. Тернівка) Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області є протиправною з огляду на те, що вказану постанову про накладення адміністративного стягнення позивач оскаржив у судовому порядку. Таким чином, позивач вважає, що обов`язок сплатити штраф у нього виникає не пізніше, ніж через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
Частиною першою статті 26 Закону № 1404, передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону № 1404, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Частиною першою статті 28 Закону № 1404 визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.
Проаналізувавши наведені вище нормативно-правові приписи, суд дійшов висновку, що державний виконавець у визначений частиною 5 статті 26 Закону № 1404 строк приймає до примусового виконання виконавчий документ (відкриває виконавче провадження), який містить відомості про набрання ним законної сили.
При цьому обов`язку перевірки державним виконавцем відомостей про набрання виконавчим документом законної сили Закон № 1404 не містить.
Судом для вирішення спору враховано висновки Верховного Суду, наведені у постанові від 14.03.2024 у справі №591/4234/23, про те, що органи ДВС в силу Закону №1404-VIII не наділені повноваженнями перевірки факту оскарження відповідної постанови (виконавчого документу) в судовому порядку.
Отримавши виконавчий документ, державний виконавець обтяжений обов`язком винести постанову про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня.
Суд установив, що ухвалою Соборного районного суду м. Дніпра від 02.04.2026 у справі №201/272/26 прийнято адміністративну позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі №201/272/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа – відділення поліції №1 (м. Тернівка) Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА №6607731 від 03.02.2026. 
Отже, позивач оскаржив постанову серія ЕНА №6607731 від 03.02.2026 у судовому порядку.
Водночас, як зазначено вище, оскарження особою постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу зупиняє її примусове виконання до розгляду відповідної скарги, і не виключає обов`язку державного виконавця відкрити виконавче провадження за умови відповідності виконавчого документа нормам чинного законодавства.
Суд установив, що станом на час винесення оскаржуваної у цій справі постанови про відкриття виконавчого провадження у державного виконавця не було передбачених частиною 4 статті 4 Закону №1404-VІІІ підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, так як постанова стягувача відповідала вимогам до виконавчого документа, встановленим ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VІІІ.
За наведених обставин суд дійшов висновку, що оскаржувана у цій справі постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята державним виконавцем відповідно до вимог чинного законодавства, відповідно, підстави для її скасування відсутні.
Що стосується доводів позивача щодо суперечливості доказів під час винесення Відділенням поліції №1 (м. Тернівка) Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області постанови Серія ЕНА №6607731, суд зазначає, що ці обставини підлягають з`ясуванню під час розгляду справи, предметом розгляду якої є визнання протиправною і скасування постанови Серія ЕНА №6607731.
У поданих заявах по суті справи і додаткових поясненнях позивач також зазначає про протиправність дій відповідача, які він вчиняв у відкритому виконавчому провадженні №80415853, за наявності інформації про оскарження постанови Серія ЕНА №6607731, як то, винесення постанов про розшук та арешт майна боржника, примусове списання та розподіл коштів, внесення запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна тощо.
Суд указує, що відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Позивач під час подачі позову до суду визначив такі позовні вимоги, як визнання протиправною і скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2026 №80415853.
Саме в межах заявлених позовних вимог суд і розглянув адміністративну справу.
Враховуючи викладене, суд відхиляє вказані вище доводи позивача.
Щодо ознак фальсифікації підписів та підроблення постанови про накладення адміністративного стягнення, суд указує, що вказані обставини підлягають вирішенню у порядку, встановленому законодавством України про кримінальну відповідальність.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що позовна заява є такою, що задоволенню не підлягає.
З огляду на положення ст.139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 90, 139, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Павлоградського відділу Державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України про визнання протиправною і скасування постанови.
Згідно з ч.6 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.
Відповідно до ч.1 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження – з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
З огляду на положення ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Позивач: ОСОБА_1 .
Відповідач: Павлоградський відділ Державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України.
Рішення складено 11.05.2026.

Суддя Н.В. Кучугурна