Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 945/2613/25
Провадження № 3/945/19/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2026 року м. Миколаїв
Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Лопіна О.О., за участю секретаря судового засідання Швець Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:
25 листопада 2025 року до Миколаївського районного суду надійшов адміністративний протокол серії ЕПР1 № 521762, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до фактичних даних, викладених у протоколі, 23 листопада 2025 року о 21 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с-ще Радісний сад, вул. Миру, 22, керував транспортним засобом Volkswagen Arteon, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та в установленому законом порядку у найближчому медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано нагрудним персональним відеореєстратором (бодікамерою) поліцейського, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.
За таких обставин, дії ОСОБА_1 уповноваженою на складення адміністративного протоколу особою, кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
У судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, представник особи – адвокат Рудик М.Р. вважав за можливе проводити розгляд матеріалів за його відсутності.
У судовому засіданні, яке відбулось 28 січня 2026 року представник ОСОБА_2 зазначив, що з відео бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду за допомогою газоаналізатора Драгер, так як цьому приладу не довіряє, натомість просив пройти огляд у медичному закладі, куди доставлений поліцейським та згідно акту медичного огляду №1650 від 23.11.2025 був тверезий.
За такого, просив провадження у справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
У судові засідання, призначені на 04.02.2026, 25.02.2026, 18.03.2026, 08.04.2026, 06.05.2026 представник ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи не з`явився без повідомлення причин, заяв про відкладення розгляду справи не надав.
За таких обставин, враховуючи розумність строків розгляду справи, відсутність будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи та враховуючи, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді даної справи відповідно до вимог ст. 268 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з вимогами ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначені у статті 280 КУпАП, зокрема орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи.
Протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом по справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті.
Відповідно до фактичних даних, викладених у протоколі, 23 листопада 2025 року о 21 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с-ще Радісний сад, вул. Миру, 22, керував транспортним засобом Volkswagen Arteon, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та в установленому законом порядку у найближчому медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано нагрудним персональним відеореєстратором (бодікамерою) поліцейського, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.
До протоколу долучено та судом досліджено:
-Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження тестування за допомогою газоаналізатора Драгер та було здано сечу у медичному закладі;
-Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння МОЦПЗ від 23.11.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 від вимірювання технічним приладом Драгер у медичному закладі відмовився.
Разом з тим, згідно дослідженого відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 у присутності поліцейського був оглянутий лікарем в Миколаївському обласному центрі психічного здоров`я. Зокрема, ОСОБА_1 здав сечу та виконував відповідні запропоновані дії лікарем на перевірку стану свідомості, адекватності поведінки, орієнтування на місці.
Так, правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому порядок проведення огляду у закладі охорони здоров`я унормований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом № 1452/735 від 09.11.2015.
Згідно п. 2 Розділу 3 Інструкції, огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря — фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. 
Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються двома наборами. Один набір використовується для первинного дослідження. Другий набір використовується для підтверджуючого дослідження.
Пунктом 12 встановлено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Згідно долученого захисником копії Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 1650 від 23.11.2025 (21 год. 55 хв.), у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння не встановлено, тверезий. Вказані висновки зроблені на підставі проведення лабораторної діагностики, дослідження сечі. 
Згідно токсикологічного дослідження № 2919/1005, в сечі етанол не виявлено.
Слід зазначити, що ОСОБА_1 відмовився від проходження тестування за допомогою газоаналізатора Драгер як на місці зупинки так і у медичному закладі, проте така відмова не є протиправною, зокрема і тому, що біологічні зразки ОСОБА_1 здав у медичному закладі у присутності поліцейського, що підтверджено відеозаписом з бодікамери поліцейського.
За такого, фактичні обставини, які викладені у протоколі щодо відмови від огляду у встановленому законом порядку у найближчому медичному закладі не підтверджені та спростовані доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Згідно змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерел права.
Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня2011року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня1978року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25).
Згідно положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого (п. 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barberа, Messeguе and Jabardo v. Spain) від 06 грудня1988року, п. 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня2002року).
Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи і не може бути єдиним доказом винуватості особи.
Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не підтверджується належними та допустимими доказами по справі. Викладені у протоколі фактичні дані спростовані дослідженими доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія або склад адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 130, 247, 251, 256, 265, 279-280, 283, 284, 287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановила:
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя           Олена ЛОПІНА