УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

19 травня 2026 року 
м. Київ

справа №160/29167/25
адміністративне провадження № К/990/21774/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року (суддя Турлакова Н.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року (колегія у складі суддів Чепурнова Д.В., Коршуна А.О., Сафронової С.В.)
у справі № 160/29167/25
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
про  визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - ГУ ПФ України в Хмельницькій області, відповідач, скаржник) та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФ України в Дніпропетровській області, відповідач), у якому просила:
- визнати протиправним і скасувати рішення ГУ ПФ України в Хмельницькій області від 19.09.2025 № 046550009431 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за віком на підставі заяви від 12.09.2025;
- зобов`язати ГУ ПФ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2023 з урахуванням довідки про заробітну плату від 16.06.2025 № 29, виданої АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», з урахуванням фактично виплачених сум.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 10.12.2025 позов задовольнив частково, а саме: 
- визнав протиправним та скасував рішення ГУ ПФ України в Хмельницькій області від 19.09.2025 № 046550009431 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за віком на підставі заяви від 12.09.2025;
- зобов`язав ГУ ПФ в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 12.09.2025 з урахуванням довідки про заробітну плату від 16.06.2025 № 29, виданої АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», з урахуванням фактично виплачених сум;
- відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Надалі Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 14.04.2026, задовольнивши частково апеляційну скаргу одного з відповідачів, змінив рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2025 шляхом викладення абзацу 3 його резолютивної частини у такій редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 12.09.2025 з урахуванням довідки про заробітну плату від 16.06.2025 №29, виданої АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», з урахуванням фактично виплачених сум.». А в іншій частині зазначене рішення суду першої інстанції залишив без змін.

13.05.2026 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУ ПФ України в Хмельницькій області, в якій відповідач з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними приписів процесуального права просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14.04.2026, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Частиною шостою ст. 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.
Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
При цьому згідно з положеннями ч. 4 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.
У цій справі оскаржується рішення територіального органу Пенсійного фонду України про відмову особі в проведенні перерахунку пенсії за віком з мотивів неврахування довідки про заробітну плату за період роботи з липня 1995 року по червень 2000 року.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд в ухвалі від 13.10.2025 про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У такому разі ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
У контексті наведеного Суд звертає увагу скаржника на те, що для підтвердження фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики скаржник має сформулювати проблемне правове питання, вирішення якого у разі відкриття Верховним Судом касаційного провадження, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Проте ГУ ПФ України в Хмельницькій області у касаційній скарзі не обґрунтовує, у чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, не вказує приклади неоднакового застосування судами в інших справах у подібних правовідносинах норм матеріального чи процесуального права.
Загалом зміст доводів касаційної скарги зводиться до незгоди відповідача із наданою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою встановлених обставин і досліджених доказів, тобто до їх переоцінки, що не узгоджується із правовим визначенням заявлених скаржником підстав касаційного оскарження та відповідно до приписів ст. 341 КАС України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Разом з тим, Верховний Суд у своїй постанові від 23.12.2020 у справі № 520/7125/17 зауважив, що посилання органу Пенсійного фонду України на неможливість врахування заробітної плати у зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості видачі довідки є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки як на первинні документи, на підставі яких вона видана, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.
Аналогічної правової позиції Верховний Суд дотримався також у постановах від 24.03.2020 у справі № 280/1411/16-а, від 26.10.2022 у справі № 808/1735/18, від 14.07.2021 у справі № 398/932/16-а (2-а/398/92/16).
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2025, виходив з мотивів, що фактично кореспондуються із наведеними вище правовими позиціями Верховного Суду.
З огляду на це Суд вважає, що перегляд цієї справи у касаційному порядку не матиме фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики та не вбачає інших обставин, визначених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.
При цьому Суд не бере до уваги посилання скаржника на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 20.03.2018 у справі № 527/1655/17, від 23.04.2019 у справі № 376/149/18, від 24.10.2019 у справі № 376/1020/16-а та від 05.03.2020 у справі № 539/3234/16-а, оскільки предмет спорів у цих справах стосується правомірності дій територіальних органів Пенсійного фонду України щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з мотивів відсутності документального підтвердження отримання особою заробітної плати за час робіт в зоні відчуження, а отже такі висновки - нерелевантні спірним правовідносинам у справі № 160/29167/25..

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин ГУ ПФ України в Хмельницькій області слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2025 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2026 року у справі № 160/29167/25.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб