441/964/26 2-а/441/9/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

15.05.2026 Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Ференц О.І.,
за участю секретаря судового засідання - Пеленської Х.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,- 

ВСТАНОВИВ:

27.04.2026 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління НП у Львівській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 7049227 від 18.04.2026 року.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно оскаржуваної постанови 18.04.2026 року він, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , під час проїзду перехрестя на вул. Угрівська в с. Черлянське Передмістя не подав сигнал світлового показника повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2 б ПДР. Категорично не погоджується з постановою, оскільки сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку подається згідно положень п.9.2 б ПДР України у разі перестроювання, повороту або розвороту. Натомість при в`їзді на круговий рух вмикати світловий покажчик руху повороту не потрібно, оскільки це не вважається поворотом або перестроюванням, а є рухом по смузі. Увімкнення правого поворотника є обов`язковим при виїзді з кільця, що він і зробив, з`їжджаючи з такого. На його прохання інспектором не було надано йому жодного доказу на підтвердження факту вчинення ним порушення. Ним були надані відповідні аргументи, пояснення та заперечення, але інспектором все це було проігноровано, він прийняв рішення, посилаючись на власні бездоказові обвинувачення його у вчиненні правопорушення. Крім цього інспектор порушив процесуальний порядок розгляду справи, встановлений КУпАП, адже жодного розгляду справи взагалі не було, він обмежився формальним винесенням постанови у справі. Таким чином вважає, що оскаржувана постанова винесена поліцейським незаконно, з грубим порушенням норм законодавства, порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення та норм КУпАП, необґрунтовано, упереджено, за неіснуюче правопорушення, яке він не вчиняв, з порушенням його законних прав, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. 
Ухвалою суду від 28.04.2026 провадження у справі відкрито.
Позивач в судове засідання не з`явився, 15.05.2026 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримує.
Представник відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, обгрунтованого відзиву на позов не подав, а відтак з огляду на вимоги ч.1 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглядати справу по суті у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані у ній докази та з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 7049227 від 18.04.2026 року водій ОСОБА_1 18.04.2026 о 20 год. 09 хв. у с. Черлянське Передмістя на вул. Угрівська, 4 Львівської області, керуючи автомобілем не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2 «б» Правил Дорожнього руху України. За вчинення даного адміністративного правопорушення на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.10).
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
За положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 72, 77 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Згідно із ч. 1, 3-4 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
За положеннями ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З аналізу вищенаведених норм закону убачається, що процесуальний обов`язок доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.
За положеннями пункту 9.2 «б» Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Із змісту оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 18.04.2026 убачається, що позивач 18.04.2026 о 20 год. 09 хв. у с. Черлянське Передмістя на вул. Угрівська, 4 Львівського району Львівської області, керуючи автомобілем не увімкнув світловий покажчик повороту перед поворотом, чим порушив п.9.2 «б» Правил Дорожнього руху України. Згідно даної постанови позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.
Між тим, оскаржувана постанова не містить опису обставин, встановлених під час розгляду справи, до такої не долучено жодних доказів, що свідчили б про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності. Відзиву на позовну заяву відповідач не надав, до постанови жодні докази не долучалися, відтак неможливо встановити, чи ОСОБА_1 взагалі змінював напрямок руху, чи був увімкнений світловий покажчик правого повороту при цьому. 
Таким чином прийняте інспектором ВП № 1 (м. Городок) Львівського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області Тузяк О.Ю. рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим.
Разом з цим, відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. Зокрема, у постанові потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.2 ст.2 КАС України), суд приходить висновку, що працівником поліції факт вчинення правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим і належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.
З урахуванням вищенаведено, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).
Сама по собі постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адмінправопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, не дає підстав стверджувати про порушення позивачем Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, є недоведеним.
За наведеного, а також ураховуючи заявлені вимоги та приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не доведена, прийняте поліцейським рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, відтак, за відсутності достатніх доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушення постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 7049227 від 18.04.2026 року слід скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.
З огляду на вимоги ст.ст.132, 139, 143 КАС України, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції у Львівській області на користь позивача 665 грн. 60 коп. судового збору (а.с.1).
Керуючись ст.ст. 2, 72, 77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 286, 293 КАС України, ст.ст.9, 251, 280, ч.1 ст.293 КУпАП, суд, -
ухвалив :

Адміністративний позов задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченя безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 7049227 від 18.04.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити. 
Стягнути з Головного управління національної поліції у Львівській області (місцезнаходження м. Львів, пл. Григоренка, 3) на користь ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Городоцький районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча О.І. Ференц