Справа №: 398/8246/25	

Провадження №: 2-а/398/31/26
РІШЕННЯ
Іменем України 

"04" червня 2026 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді – Дубровської Н.М.,
при секретарі – Тараненко А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрія адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Ковальов Андрій Ігорович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення протиправною, скасування постанови, закриття провадження у справі,
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 1133 від 01.09.2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Провадження по справі позивач просить закрити. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 01 вересня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 були розглянуті матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 та винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП № 1133. Як зазначено в оскаржуваній постанові, військовозобов`язаний ОСОБА_1 у порушення вимог п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві тa перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», будучи визнаним обмежено придатним до набрання чинності цим Законом, не пройшов потворний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби у строк до 05 червня 2025 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не брав та оскаржуваної постанови не отримував. Натомість, 16 грудня 2025 року він отримав повідомлення у мобільному застосунку «Приват24» про блокування (арешт) відкритого на його ім`я карткового рахунку органами ДВС. 25 грудня 2025 року представник позивача ознайомився з матеріалами відкритого відносно ОСОБА_1 виконавчого провадження та з`ясував, що арешт на рахунки позивача накладений у зв`язку з примусовим виконанням постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП № 1133 від 01.09.2025р. та отримав її копію. Вважає оскаржувану постанову незаконною, з огляду на що вона підлягає скасуванню у судовому порядку.
У той самий час відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не було встановлено, що останній був визнаний обмежено придатними до військової служби до набрання чинності Законом України «Про внеснння змін до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист»», що свідчить про безпідставність висновку про наявність у позивача обов`язку до 05 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Ухвалою суду від 29.12.2026 року позовну заяву прийнято до провадження та справу призначено до розгляду в порідку спрощеного позовного провадження. 
В судове засідання та позивач та представник позивача не з`явилися, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. 
Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив.
Проте представником відповідача надано відзив на позовну заяву, з якого зокрема вбачається, що адміністративний позов не може бути задоволений за наступних обставин. 
Військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_5 та станом на 10.02.2025 р. підлягає призову на військову службу. 
17 березня України 2014 року наказом виконувача обов`язки ОСОБА_3 особливий період здійснено призов тривалістю було розпочато першу хвилю мобілізації 45 днів, в ході якої на було військовозобов`язаних та резервістів до Збройних сил , Національної гвардії, Служби безпеки служби транспорту , Державної прикордонної служби , Державної спеціальної та інших військових формувань України . З початком військової агресії Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статі 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану», Указу Президента України від 24.02.2022 року №69 «Про загальну мобілізацію» в Україні введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію. 
Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абзац п`ятий статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»). У відповідності до стаття 17 Конституції України Захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Згідно п.10. статі 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Відповідно до ч. 1 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані:- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Даний військовозобов`язаний ОСОБА_1 визнаний комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 від 11.04.2014 року не придатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним в військовий час відповідно до наказу МОУ № 402 від 17.11.2008 р. та після цього жодного разу повторно не проходив військово-лікарську комісію для визначення ступеня придатності до військової служби. Виконання громадянами України військового обов`язку передбачає низку заходів і зобов`язань для них, які визначаються Конституцією України та актами законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Військовий обов`язок включає зокрема дотримання правил військового обліку. Виконання цих обов`язків набуває особливої ваги в умовах правового режиму воєнного стану, коли Україна перебуває у стані збройної відсічі та стримування агресії РФ. Забезпечення належного функціонування системи мобілізації та військового обліку є необхідною умовою для збереження обороноздатності держави та захисту її суверенітету й територіальної цілісності. Порушення цих обов`язків створює загрозу належному комплектуванню Збройних Сил України та інших військових формувань, ускладнює здійснення загальнодержавних заходів оборони.
У зв`язку з наявністю даних порушень у частині не проходження військово лікарської комісії у передбачені законом строки діловодом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення № 1133 від 27.08.2025 р. Розгляд справи призначено на 15 годину 00 хвилин 01.09.2025 р., про що зазначено у протоколі та повідомлено позивачу. Відповідний факт підтверджується наявним підписом останнього на Протоколі у відповідному місці. Начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 було розглянуто справу та, враховуючи наявні докази, надані пояснення, обтяжуючі та пом`якшуючі обставини, особу особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, винесено постанову № 1133 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.
Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
27.08.2025 року відносно ОСОБА_1 складено протокол № 1133 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Постановою № 1133 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про адміністративне правопорушення від 01.09.2025 року на громадянина ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17000,00 гривень.
05.01.2026 року ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності згідно Витягу з рішення експертної комісії.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543 встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Стаття 210 КУпАП визначає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.
Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.
Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації передбачені статтею 22 Закону № 3543.
Так, абзац 4 частини 1 статті 22 Закону № 3543 передбачає, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Вказане кореспондується з пп. 4 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток № 2), затверджених постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, відповідно до якої призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів.
Відповідно до підпункту 1 пункту 27 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 (далі - Порядок № 560), під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Пунктами 68-80 Порядку № 560 передбачений порядок медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до п. 74 Порядку № 560, військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надсилається в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з урахуванням вимог пункту 74-3 цього Порядку. Особам віком до 45 років у направленні для проходження медичного огляду зазначається про необхідність визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.
Направлення у паперовій формі реєструється в журналі реєстрації направлень на ВЛК, виданих резервістам та військовозобов`язаним для проходження медичного огляду за формою, наведеною у додатку 12 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 р. № 560, та видається військовозобов`язаному під особистий підпис.
Контроль за направленням та проходженням військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК покладається на керівника відповідного ТЦК та СП.
Відповідно до п. 74-1 Порядку № 560 для формування направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на таке направлення кваліфікований електронний підпис у день його формування (крім направлення, зазначеного у пункті 74-3цього Порядку). Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздруковане. У такому разі його паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією. Роздруковане направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту, військовозобов`язаному під особистий підпис. Під час вручення роздрукованого направлення військовозобов`язаним та резервістам під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.
Натомість матеріали справи не містять доказів того, що позивач в передбаченому п. 74 Порядку № 560 отримав законне направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду й, будучи попередженим про вимоги законодавства, ухилився від проходження медичного огляду за обставин зазначених в оскаржуваній постанові.
Обов`язок пройти повторну ВЛК регламентується Законом України № 3621-IX (яким було скасовано статус «обмежено придатний»), відповідно до якого усі військовозобов`язані громадяни України віком від 25 до 60 років, які раніше були визнані обмежено придатними, зобов`язані пройти новий медичний огляд для визначення придатності до військової служби. Військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) ТЦК та СП (Центрального управління або регіональних органів СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів) із заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби (окрім обмежено придатних або тимчасово непридатних до військокої служби).
Оскільки позивач є військовозобов`язаним, у якого строк відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не завершився, а тому у нього відсутній обов`язок проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Тож згідно з принципом презумпції невинуватості, який діє в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).
Будь-які докази стороною відповідача в обґрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови згідно ст.ст. 72-77 КАС України суду не надано.
Відповідачем не доведено правомірності прийнятого рішення, сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
За таких обставин, сам лише факт складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП не може слугувати доказом вини останнього.
Отже, суд вважає, що в даній ситуації не знайшов свого підтвердження той факт, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що дає підстави стверджувати про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, коли всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь згідно ст. 62 Конституції України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Отже, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП України, суд відповідно до вимог п. 1 ст.247, ст.293 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, скасувати вказану постанову і закрити провадження у справі.
У зв`язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, які мали бути сплачені позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом, а саме у розмірі 484 грн. 48 коп.
На підставі викладеного, та керуючись ст. 251, 268, 280, 289 КУпАП, ст. 72-79,90, 242-246, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Ковальов Андрій Ігорович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення протиправною, скасування постанови, закриття провадження у справі – задовольнити.
Скасувати постанову № 1133 від 01.09.2026 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 484,48 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).
Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

 Суддя Олександрійського
міськрайонного суду
Кіровоградської області  Дубровська Н.М.