Справа № 712/11837/25
Провадження № 1-кп/712/444/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкаси 
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22023250000000253 від 28.06.2023, за обвинуваченням  ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (далі – рф) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Декларацією ІНФОРМАЦІЯ_2 № 36/103 від 09.12.1981 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями: № 2131 (XX) від 21.12.1965, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24.10.1970, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ІНФОРМАЦІЯ_2 ; № 2734 (XXV) від 16.12.1970, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки; № 3314 (XXIX) від 14.12.1974, що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.
27 квітня 2014 року у м. Луганськ за військової та організаційної підтримки рф утворено квазідержавне формування «луганську народну республіку» (далі «лнр»), яка має ознаки терористичної організації, що має у своєму складі незаконні збройні формування з числа діючих військовослужбовців зс рф та іррегулярних формувань укомплектованих найманцями, що відповідно до п. 16 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією, одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України. У подальшому, 11 травня 2014 року, на порушення порядку встановленого Конституцією України, проведено так званий «загальний обласний референдуму» на території Луганської області, з питання визнання державної самостійності «луганської народної республіки», зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а саме незаконного виведення з-під юрисдикції України окремих адміністративно-територіальних одиниць Луганської області, за результатами якого 12 травня 2014 року видано «Акт про проголошення державної самостійності «луганської народної республіки».
Проте положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною та незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою.
Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України збороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.
Організація і порядок проведення референдумів та територіальний устрій України, згідно з положеннями ст. 92 Конституції України, визначаються виключно законами України.
Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації та децентралізації у здійснені державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.
Так, ст. 7 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцевий референдум є формою вирішення територіальною громадою питань місцевого значення шляхом прямого волевиявлення. Предметом місцевого референдуму може бути будь-яке питання, віднесене Конституцією України, цим та іншими законами до відання місцевого самоврядування. Крім того, на місцевий референдум не можуть бути винесені питання, віднесені законом до відання органів державної влади.
Згідно з вимогами ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, з умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області. 
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Одним із основних завдань учасників «лнр» є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, утримування захопленої частини території Луганської області під своїм контролем, вплив на прийняття рішень, вчинення та не вчинення дій органами державної влади України, шляхом застосування зброї, вчинення обстрілів, вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.
Ураховуючи викладене, так звана «луганська народна республіка» є стійким об`єднанням невизначеної кількості осіб (більше трьох), яка створена з метою здійснення терористичної діяльності, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому у відповідності до абз. 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією.
Координація діяльності цієї терористичної організації, як і її фінансове, матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється окремими громадянами України, лояльно налаштованими до ідей та діяльності «лнр», іноземними громадянами, а також окремими суб`єктами господарської діяльності.
07.04.2014 за поданням керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 , погодженим із Головою ІНФОРМАЦІЯ_4 , на території Донецької і Луганської областей розпочато проведення АТО із залученням ЗС України й інших військових формувань.
13.04.2014 ІНФОРМАЦІЯ_5 прийнято рішення «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», яке введено в дію Указом Президента України «Про рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14.04.2014, відповідно до якого на території України розпочато антитерористичну операцію. Також Указом Президента України № 116/2018 уведено в дію рішення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 30.04.2018 «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях», яким формат проведення АТО змінено на операцію об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії рф на території Донецької та Луганської областей.
З квітня 2014 року по теперішній час учасниками терористичної організацій «лнр», що реалізують злочинний умисел, щодо досягнення вищезазначених завдань, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади і місцевого самоврядування, зокрема щодо визнання легітимності діяльності «лнр» та влади її керівників, здійснюються захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів інфраструктури на території Луганської області, акти застосування збройної сили військовослужбовцям Збройних сил України, правоохоронним органам України та іншим представникам сил антитерористичної операції у відновленні територіальної цілісності України та забезпеченні правопорядку, вчиняються інші злочини. 
Як наслідок, під контролем представників терористичної організації «лнр» опинилась частина території Луганської області, визначена постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17.03.2015 «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», постановою Верховної Ради України № 252-VIII від 17.03.2015 «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування». 
Окрім цього, Постановою ВР України 27 січня 2015 року № 129-VIII російську федерацію визнано державою-агресором.
Відповідно до п. п. 6, 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», окупаційна адміністрація російської федерації - сукупність державних органів і структур рф, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних рф самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.
Тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування рф та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування рф встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф.
Факт створення «лнр» за підтримки та під контролем рф визнано Резолюцією ПАРЕ від 12.10.2016. При цьому в Резолюції зазначено, що «лнр» та всі її «установи» не мають будь-якої легітимності у відповідності з українським або міжнародним правом. Це стосується всіх їхніх «установ», включаючи «суди», створені владою de facto/фактичною владою.
Продовжуючи реалізацію злочинного плану, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами російської федерації та світовою спільнотою, 21 лютого 2022 року російською федерацією визнано так звані «донецьку народну республіку» та «луганську народну республіку» незалежними державами.
Президент російської федерації 24.02.2022 оголосив про своє рішення почати «військову операцію» в Україні, після чого був відданий наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації на територію України.
Після цього, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці збройних сил російської федерації шляхом збройної агресії, незаконно вторглись на територію України через лінію державного кордону України, розташовану в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Київській, Сумській, Чернігівській та інших областях та шляхом застосування зброї здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, а також здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до теперішнього часу та призводить до тяжких наслідків. 
24 лютого 2022 року на підставі пропозиції ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. Указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє і до теперішнього часу.
Відповідно до Наказу ІНФОРМАЦІЯ_6 № 376 від 28.02.2025 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», вся територія Луганського району Луганської області, починаючи з 07.04.2014, є тимчасово окупованою.
З метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю української влади на території населених пунктів Луганської області, яка на теперішній час контролюється та утримується російськими військами, представниками рф залучаються особи з числа місцевого населення Луганської області для формування органів управління, які виконують функції виконавчих органів влади на окупованих територіях.
У подальшому, службовими особами країни-агресора – російської федерації 04.10.2022 прийнятий нікчемний, відповідно до Указу Президента України № 687/2-2022 від 04.10.2022, Федеральний конституційний закон № 6?ФКЗ «Про прийняття в російську федерацію луганської народної республіки та утворення у складі російської федерації нового суб`єкта – луганської народної республіки». З цього часу на території вказаного утворення, у тому числі в м. Луганську, діє законодавство держави-агресора.
Після цього державні органи та окупаційні адміністрації рф у взаємодії з місцевими зрадниками і колаборантами розпочали процес примусового вилучення та перереєстрації активів (рухомого та нерухомого майна, підприємств, установ, організацій різних форм власності) на тимчасово окупованій території, реєструючи їх в «єдиному державному реєстрі юридичних осіб» федеральної податкової служби рф.
Так, відповідно до «Единого государственного реестра юридических лиц рф» так званою «Межрайонной инспекцией Федеральной налоговой службы № 1 по луганской народной республике» 29.11.2022 зареєстровано так зване «Государственное унитарное предприятие луганской народной республики «Центральное конструкторское бюро машиностроения «Донец» за адресою квазідержавного утворення «лнр» - «луганская народная республика, г.о. АДРЕСА_2 » та присвоєно «Основной государственный регистрационный номер» - 1229400098762, керівництво яким здійснює громадянин України ОСОБА_9 . 
Крім того, відповідно до «Единого государственного реестра юридических лиц рф» « ІНФОРМАЦІЯ_7 » 02.10.2002 зареєстровано «Федеральное государственное бюджетное учреждение науки Федеральный исследовательский центр « ІНФОРМАЦІЯ_8 » за адресою: « АДРЕСА_3 » та присвоєно «Основной государственный регистрационный номер» - 1025100508333, засновником якого є «российская федерация» в особі «министерства науки и высшего образования российской федерации», основним видом діяльності якої є «научные исследования и разработки в области естественных и технических наук прочие» (ОКВЭД ОК 029-2014) (мовою оригіналу).
Громадянин України ОСОБА_9 , з мотивів підтримки входження тимчасово окупованих територій України до складу російської федерації, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України, невизнання рф факту поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані її території, виник умисел на співпрацю та здійснення господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території.
Так, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, будучи виконуючим обов`язки директора зареєстрованого за законодавством держави-агресора рф « ІНФОРМАЦІЯ_9 », перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на тимчасово окупованій території м. Луганськ Луганської області, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримки рішень та дій держави-агресора, окупаційної адміністрації, 18 вересня 2023 року уклав договір № 0349100005123000043 щодо зобов`язання «поставить систему управления ростовой установкой кристаллов» із «Федеральным государственным бюджетным учреждением науки Федеральный исследовательский центр « ІНФОРМАЦІЯ_8 », в особі «первого заместителя генерального директора ОСОБА_10 », на загальну суму – 5 000 000 російських рублів.
На підставі указаного контракту «Государственное унитарное предприятие луганской народной республики « ІНФОРМАЦІЯ_10 » 25 грудня 2024 року поставили «систему управления ростовой установкой кристаллов» згідно рахунку-фактури № 1 від 25.12.2024 до даного контракту, при цьому відповідно до додатків вказаного контракту та нарахуванням штрафних санкцій (пені) у розмірі 1 228 500 російських рублів, отримали до оплати 3771500 російських рублів.
Тобто, ОСОБА_9 , здійснюючи керівництво вказаною юридичною особою, організовував та забезпечував провадження ним господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором шляхом надання платних послуг державній юридичній особі рф - «Федеральному государственному бюджетному учреждению науки Федеральный исследовательский центр « ІНФОРМАЦІЯ_8 » та наповнення «державного бюджету «лнр» за рахунок коштів, отриманих від такої господарської діяльності.
Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України – колабораційна діяльність, а саме провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.
Обвинувачений ОСОБА_9 будучи повідомлений в порядку передбаченому КПК України, про місце дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив. Зокрема, суд належно повідомляв обвинуваченого про розгляд справи, здійснюючи повідомлення про призначені судові засідання в ІНФОРМАЦІЯ_11 в газеті «Урядовий кур`єр», та внесенням інформації на офіційному веб-сайті суду.
Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, здійснювалось в порядку спеціального досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.08.2025.
Також відповідно до ухвали суду від 12 березня 2026 року, здійснено спеціальне судове провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 .
Згідно зі ст.374 КПК України, суд переконався, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом стороною обвинувачення, під час здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження (in absentia) були використані всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.
Відповідно до вимог КПК України, обвинувачений ОСОБА_9 повідомлявся про дату, час та місце проведення судових засідань у передбачений законом спосіб, через опублікування виклику у газеті «Урядовий кур`єр», та на офіційному веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_12 . Інтереси ОСОБА_9 захищались адвокатом, як на досудовому слідстві, так і в суді, що свідчить про те, що права обвинуваченого в ході досудового слідства, а також у судовому засіданні порушені не були.
Дослідивши під час спеціального судового провадження в судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами, які є належними, допустимими, достатніми та узгоджуються між собою:
-рапортом про виявлене кримінальне правопорушення від 26.06.2023, відповідно до якого було отримано інформацію, щодо фактів вчинення колабораційної діяльності громадянина України ОСОБА_9 , який після окупації м. Луганськ, добровільно провадить господарську діяльність у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території;
-рапортом оперуповноваженого 2 відділу ГВ ЗНД Управління СБ України в Черкаській області майора ОСОБА_11 від 21.05.2025, складеним на виконання доручення від 16.01.2025 № 6/140 про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 22023250000000253 від 03.03.2023, відповідно до якого встановлено, що під час огляду соціальних мереж ОСОБА_9 зафіксовано його актуальні та чіткі фотозображення для можливого використання при проведенні інших слідчих дій. Також оглядом проросійських інформаційних ресурсів зафіксовано факт обіймання ОСОБА_9 посади керівника так званого «гуп лнр « ІНФОРМАЦІЯ_13 » та виконання ним відповідних функцій, у зв`язку з чим долучено відповідні фотоматеріали. Крім того, оглядами державного російського ресурсу реєстру юридичних осіб « ІНФОРМАЦІЯ_14 » задокументовано посади та періоди перебування ОСОБА_9 на посаді керівника створеного окупаційною адміністрацією підприємства – так званого «гуп лнр «ЦКБМ « ІНФОРМАЦІЯ_9 ». Також за результатами огляду проросійських інформаційних ресурсів підтверджено факт здійснення вказаним підприємством господарської діяльності, зокрема шляхом розміщення оголошення про актуальні вакансії на сторінці так званого « ІНФОРМАЦІЯ_15 » окупаційного « ІНФОРМАЦІЯ_16 » у соціальній мережі «Вконтакте». Окрім цього, на сторінці окупаційного органу «министерство промышленности и торговли ЛНР» у соціальній мережі «Вконтакте» задокументовано інформацію про укладення так званим «гуп лнр «ЦКБМ « ІНФОРМАЦІЯ_9 », під керівництвом ОСОБА_9 , комерційного договору на отримання науково-технічних послуг від іншої окупаційної установи «ДонГТУ» на суму 1 млн російських рублів. Також на російському державному ресурсі моніторингу закупівель « ІНФОРМАЦІЯ_17 » виявлено та зафіксовано факт укладення між «федеральным государственным бюджетным учреждением науки Федеральный исследовательский центр « ІНФОРМАЦІЯ_8 » та так званим «гуп лнр «ЦКБМ « ІНФОРМАЦІЯ_9 », під керівництвом ОСОБА_9 , контракту про продаж системи управління ростовою установкою кристалів на суму 5 млн російських рублів, що підтверджується копіями документальних матеріалів та документами з цифровими підписами, у тому числі ОСОБА_9 
-протоколом огляду від 20.07.2023, відповідно до якого було оглянуто інтернет-ресурс «Представление сведений из ЕГРЮЛ/ЕГРИП в электронном виде», серед результатів пошуку було знайдено та оглянуто витяг, відповідно до тексту якого встановлено, що виконуючим обов`язки директора « ІНФОРМАЦІЯ_9 » є ОСОБА_9 ;
-протоколом огляду від 06–07.05.2025 було проведено огляд попередньо встановлених сторінок у соціальній мережі «ВКонтакте», а саме сторінки за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_18 та сторінки за посиланням п://ok.ru/profile/123584420403?, які належать ОСОБА_12 . Під час огляду здійснено фіксацію відомостей, що містилися на вказаних інтернет-ресурсах, шляхом виготовлення скріншотів, які долучено до протоколу як додаток;
- протоколом огляду від 13.05.2025, відповідно до якого встановлено, що під час огляду інтернет-ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_14 » за адресою ІНФОРМАЦІЯ_19 здійснено пошук за запитом «цкбм донец» із вибором регіону «Луганская Народная Республика». За результатами пошуку виявлено та оглянуто відомості щодо юридичної особи «ГОСУДАРСТВЕННОЕ УНИТАРНОЕ ПРЕДПРИЯТИЕ ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ " ОСОБА_13 "» (ОГРН НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 ), згідно з якими головою ліквідаційної комісії зазначеного підприємства є ОСОБА_9 , а саме підприємство з 02.02.2024 перебуває у стадії ліквідації. Крім того, під час огляду отримано та збережено виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб Російської Федерації від 13.05.2025 № 99965-25-72490813 щодо вказаної юридичної особи, зміст якої підтверджує перебування ОСОБА_9 на посаді керівника підприємства у статусі голови ліквідаційної комісії. Виявлені відомості зафіксовані у фототаблиці, а електронні копії скріншотів та файлу виписки записані на оптичний носій DVD-R, який долучено до протоколу як додаток;
-протоколом огляду від 13.05.2025, відповідно до якого було оглянуто попередньо встановлені інтернет-сторінки: ІНФОРМАЦІЯ_20 ІНФОРМАЦІЯ_21 та ІНФОРМАЦІЯ_22 а також розміщені на них публікації та документальні матеріали, що підтверджують здійснення господарської діяльності так званого «государственного унитарного предприятия луганской народной республики " ІНФОРМАЦІЯ_10 » у взаємодії з державою-агресором під керівництвом ОСОБА_9 ;
-протоколом огляду від 10.07.2025, відповідно до якого було оглянуто інтернет-ресурс ІНФОРМАЦІЯ_19  – «Предоставление сведений из ЕГРЮЛ/ЕГРИП в электронном виде», з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення;
-протоколом огляду від 15.11.2023 відповідно до якого було оглянуто Єдину інформаційно-аналітичну систему управління міграційними процесами ІНФОРМАЦІЯ_23 . Під час огляду за пошуковим запитом щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримано доступ до його особової картки, після чого здійснено її перегляд та завантаження у файл « ІНФОРМАЦІЯ_24 ». За результатами огляду особову картку на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , роздруковано та збережено в електронному вигляді на оптичний носій інформації для лазерних систем зчитування, який долучено до протоколу як додаток;
-протоколом огляду від 08–09.05.2025 відповідно до якого було оглянуто попередньо встановлені інтернет-сторінки: ІНФОРМАЦІЯ_25 ІНФОРМАЦІЯ_26 ІНФОРМАЦІЯ_27 ІНФОРМАЦІЯ_28 та ІНФОРМАЦІЯ_29 на яких розміщені публікації, фотографії та відеозаписи за участю ОСОБА_9 як керівника так званого «государственного унитарного предприятия луганской народной республики " ІНФОРМАЦІЯ_10 ». Під час огляду здійснено фіксацію відомостей, розміщених на вказаних інтернет-ресурсах, шляхом виготовлення скріншотів, які долучено до фототаблиці як додаток № 1 до протоколу огляду;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.07.2025, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 на фотознімку №1 впізнає гр. ОСОБА_9 ;
-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.07.2025 відповідно до якого на підставі ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.07.2025 у справі № 712/9773/25, провадження № 1-кс/712/3560/25, отримано тимчасовий доступ до документів та відомостей, що перебувають у володінні АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_30 » та містять охоронювану законом таємницю;
-висновком експерта №СЕ-19/124-25/10987-ФП від 21.08.2025, відповідно до якого на відеозаписі з назвою «4275370068618.mp4» на 01 хв. 17 сек. по 03 хв. 00 сек. та на достовірній фотографії ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зображена одна й та ж сама особа чоловічої статі. На відеозаписі під назвою «1711835323_608834_04.mp4» з 00 хв. 16 сек. по 01 хв. 53 сек. та на достовірній фотографії ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зображена одна й та ж сама особа чоловічої статі.
Крім того, допитана у судовому засіданні 10.06.2026 свідок ОСОБА_14 пояснила, що у 1998 році працювала директором спілки сліпих у м. Рубіжне Луганської області. Приблизно у 2002 році директором ІНФОРМАЦІЯ_31 був ОСОБА_9 . Із ним вона підтримувала виключно службові та робочі контакти. За її словами, ОСОБА_9 обіймав зазначену посаду нетривалий час, оскільки допускав порушення у своїй діяльності. Надалі вона з ним не спілкувалася. Зустрічі відбувалися лише під час пленумів, з`їздів та засідань президії й були пов`язані виключно з виконанням службових обов`язків. Також свідок зазначила, що ОСОБА_9 був звільнений із займаної посади у зв`язку з питаннями, пов`язаними з фінансовою діяльністю. Про те, що під час повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну він обіймає посаду директора підприємства на тимчасово окупованій території, їй стало відомо із соціальних мереж.
Інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначив, що всі досліджені судом докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_9 , ґрунтуються переважно на інформації, отриманій з мережі Інтернет та електронних інформаційних ресурсів. На думку сторони захисту, такі відомості є недостатніми для доведення винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.
Крім того, захисник звернув увагу суду на відсутність прямих та безпосередніх доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_9 інкримінованих йому дій. Допитаний у судовому засіданні свідок лише підтвердила факт особистого знайомства з обвинуваченим, тоді як відомості щодо його нинішньої діяльності отримала виключно з інтернет-ресурсів. З огляду на викладене, захисник просив суд визнати ОСОБА_9 невинуватим у зв`язку з недоведеністю його вини.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, доведена «поза розумним сумнівом» і зібраних доказів достатньо для визнання її винною, адже її винуватість підтверджується вище дослідженими доказами, які є належними та допустимими, узгоджуються між собою, послідовні та безспірно доводять винуватість обвинуваченої у пред`явленому йому обвинуваченні.
Суд критично оцінює доводи сторони захисту про те, що вина ОСОБА_9 не доведена, а надані стороною обвинувачення докази ґрунтуються виключно на відомостях, отриманих із мережі Інтернет та електронних інформаційних ресурсів.
Так, досліджені судом докази свідчать, що висновки сторони обвинувачення базуються не на окремих публікаціях чи повідомленнях у мережі Інтернет, а на сукупності взаємопов`язаних та узгоджених між собою доказів, які отримані у встановленому законом порядку та перевірені під час судового розгляду.
Зокрема, винуватість обвинуваченого підтверджується відомостями з офіційних реєстрів юридичних осіб російської федерації щодо зайняття ОСОБА_9 керівних посад у створеному та зареєстрованому за законодавством держави-агресора підприємстві, протоколами огляду відповідних електронних ресурсів, документами щодо здійснення господарської діяльності зазначеним підприємством у взаємодії з державними установами російської федерації.
Крім того, факт перебування ОСОБА_9 на посаді керівника вказаного підприємства підтверджується не лише відомостями з електронних ресурсів, а й результатами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, висновком судової портретної експертизи, яка встановила тотожність особи на досліджених фото- та відеоматеріалах із ОСОБА_9 , а також іншими письмовими доказами, дослідженими судом.
Посилання сторони захисту на те, що допитаний свідок не повідомила обставин щодо безпосереднього здійснення обвинуваченим інкримінованої діяльності, не спростовує наведених доказів та не ставить під сумнів їх належність, допустимість і достовірність. Показання свідка були оцінені судом у сукупності з іншими доказами та лише підтверджують факт знайомства із ОСОБА_9 та відомості щодо його подальшої діяльності.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, а суд оцінює кожен доказ окремо та в сукупності з іншими доказами. Саме сукупність досліджених доказів дає підстави для висновку про доведеність поза розумним сумнівом того, що ОСОБА_9 здійснював господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором та незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території України.
Таким чином, доводи сторони захисту про недоведеність вини обвинуваченого суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.
Розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 111-1 КК України як колабораційна діяльність, а саме провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , судом не встановлені. 
У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 111-1 КК України відноситься до не тяжкого злочину.
Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення і попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_9 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії не тяжких злочинів, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого.
Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_9 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі строком у межах санкції встановленої ч. 4 ст. 111-1 КК України, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, органах, що надають публічні послуги, з застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна. 
Приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади, суд враховує, що вказане додаткове покарання є обов`язковим у санкції вказаної статті. 
Крім того, ОСОБА_9 скоїв злочин, об`єктом якого є основи національної безпеки України. Обвинувачений своїми діями фактично вчинив злочин проти незалежності, суверенітету та територіальної цілісності нашої держави. Виходячи з цього, суд приймає рішення про призначення ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення права обіймати будь-які посади саме в органах державної влади України.
При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_9 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, а також відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінального правопорушення, суд, при призначенні покарання ОСОБА_9 не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.
Таке покарання стосовно ОСОБА_9 на переконання суду, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним та іншими особами кримінальних правопорушень. 
Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Так, ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_12 від 22.07.2025 (справа № 712/9942/25) накладено арешт на на квартири за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер майна 9706911), яка на праві власності належать   ОСОБА_9 .
Із змісту ухвали встановлено, що цей захід забезпечення кримінального провадження застосовано з метою збереження речових доказів. Мета вказаного заходу досягнута, арешт з метою забезпечення цивільного позову не накладався і таке клопотання до суду не надходило, тому є всі підстави для скасування арешту на майно.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного його затримання.
Цивільний позов не заявлено. 
Процесуальні витрати за проведення експертизи згідно ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення – злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги на строк 12 (дванадцять) років та з конфіскацією всього належного йому майна.
Початок строку відбування покарання    ОСОБА_9  рахувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного його затримання.
Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги, слід рахувати з моменту відбуття основного покарання.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.07.2025 (справа № 712/9942/25) на квартири за адресою:  АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер майна 9706911), яка на праві власності належать    ОСОБА_9 .
Згідно ст. 124 КПК України стягнути з    ОСОБА_9  на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, на суму 6 239, 80 ( шість тисяч двісті тридцять дев`ять) гривень 80 коп.
Виконання вироку в частині затримання    ОСОБА_9  покласти на Управління Служби безпеки України в Черкаській області.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному веб-сайті суду та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. 

 Суддя: ОСОБА_1