Справа №295/18005/25
Категорія 38
2/295/1919/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі: головуючої судді Біднини О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовомАкціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:
АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 22.06.2016 між АТ «ПУМБ» та відповідачем укладено кредитний договір №200676001401, на підставі якого йому було видану кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 3 000 грн., який в подальшому було збільшено до 41100 грн. Умовами Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, передбачено право банку змінювати клієнту кредитний ліміт. Позивач направив письмову вимогу відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк та заборгованість останнього перед позивачем станом на 13.09.2025 складає 68 932,76 грн., з яких: 41 055,25 грн. - заборгованість за кредитом; 27 877,51 грн. - заборгованість за процентами, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір в сумі 2 422,40 грн. 
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.01.2026 року відкрито провадженняу справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
18.02.2026 року від ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, який не відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України, оскільки до нього не додано доказів його надіслання (надання) з додатками позивачу, а тому суд не бере його до уваги (а.с. 50-60). 
Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
З урахуванням викладеного, відсутності правових підстав для призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Вивчивши й дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 22.06.2016 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № 200676001401 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 9).
Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, її підписання є беззастережним підтвердженням, що відповідач приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування, і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності можливості банку).
Зі змісту заяви №200676001401 вбачається, що відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надати кредитну картку із встановленням на неї кредитного ліміту у сумі 3000,00 грн.
Згідно з довідкою про збільшення кредитного ліміту по договору №200676001401 від 22.06.2016, кредитний ліміт, встановлений на кредитній картці ОСОБА_1 , неодноразово збільшувався, та 26.05.2023 збільшено до 41 100 грн. (на завороті а.с. 19). 
Як вбачається з виписки з банківського рахунку, ОСОБА_1 використовував кредитні кошти в період з 22.06.2016 року по 13.09.2025 року (а.с. 24-31).
Згідно із наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 22.06.2016 становить 68 932,76 грн., що складається з тіла кредиту 41 055,25 грн. та відсотків 27 877,51 грн. (а.с. 20-23).
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку Банк).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
У підписаній відповідачем заяві від 22.06.2016 процентна ставка не зазначена. Також, укладений між сторонами договір у вигляді заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).
Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, також навіть у позові не вказує, який розмір відсотків визначений умовами кредитного договору. Не зазначений такий розмір і в самому розрахунку боргу (у ньому лише наведені відповідні цифри нарахувань).
Щодо долученої до матеріалів справи публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, то відсутні відомості, що саме такий документ (у такій редакції) розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву. Окрім того такий документ також не містить якихось розмірів відсотків, як і не додано відомостей про тип виданої кредитної картки.
Крім того, заява №200676001401 на приєднання до ДКБО підписана відповідачем 22.06.2016 року, а до матеріалів справи додано Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в новій редакції, що діє з 01.10.2016 року.
Тобто, матеріали справи не містять жодних доказів в обґрунтування умов нарахування та розміру нарахованих позивачем відсотків за користування кредитом, та що саме із наданими позивачем Умовами публічної пропозиції ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ознайомився відповідач, погодився з ними, підписуючи заяву до договору про надання банківських послуг.
Відтак, позивач не довів факту прийняття ОСОБА_1 умов щодо розміру відсотків.
Отже, відсутні підстави вважати, що кредитор і боржник обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
Враховуючи вищевикладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог АТ «Перший Український міжнародний Банк» щодо стягнення з відповідача заборгованості по процентам, оскільки позивачем не доведено, що відповідач був ознайомлений та погодився з Умовами публічної пропозиції ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, умовами нарахування процентів, збільшення кредитного ліміту, підписуючи заяву на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 22 червня 2016 року і, як наслідок, суд не погоджується з правомірністю нарахованих відсотків, у зв`язку із чим приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог АТ «Перший Український міжнародний Банк» в цій частині.
Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Таким чином, банк має право на стягнення у примусовому порядку з ОСОБА_1 фактично отриманої суми кредитних коштів, тобто виключно заборгованості за тілом кредиту.
Як уже було вказано банком не доведено правомірність нарахування відсотків за даним договором, а тому на думку суду всі сплачені позивачем кошти, які скеровувалися банком на погашення такої заборгованості за відсотками, слід зарахувати у рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту, позаяк недоведена правомірність взагалі нарахування відсотків.
Як слідує з розрахунку банком на погашення нарахованої ним заборгованості за відсотками скеровано 52 664,30 грн. сплачених відповідачем, і таке скерування платежів здійснено без достатніх правових підстав. На думку суду вказана сума підлягала зарахуванню у рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту, а отже нараховану банком заборгованість по тілу кредиту слід зменшити на таку суму. Тобто 41 055,25 грн. (нарахованої банком заборгованості по тілу кредиту) - 52 664,30 грн. (сума безпідставно спрямованих на погашення заборгованості по відсоткам платежів) = - 11 609,05 грн. Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 по тілу кредиту повністю відсутня (така погашена), відтак суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.
З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 2-5, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :
У задоволенні позову Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:
Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, код ЄДРПОУ 14282829.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя:           О.В. Біднина