ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/8512/26
провадження № 1-кп/753/1634/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2026 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
провівши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 22025101110000069 від 31.01.2025, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець,раніше не судимий,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,
сторони провадження: 
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 
В С Т А Н О В И В:
з 24 жовтня 2025 року у військовій частині НОМЕР_1 , проходить військову службу за контрактом, старший лейтенант ОСОБА_3 на посаді начальника групи безпілотних систем штабу піхотного батальйону . 
Відповідно до ст. 41 Конституції України використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. 
Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина, правовий режим власності, засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.
Згідно з вимогами ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Під час проходження військової служби ОСОБА_3 повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Згідно з п. 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини I - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсинами.
Відповідно до п. 3 Положення Міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни мають право у встановленому порядку використовувати, зберігати, перевозити предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система.
Згідно з п. 9 Положення видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну і гладкоствольну), бойові припаси до неї, холодну зброю, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї - у порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ.
Відповідно до п. 15 Положення посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.
Відповідно до п. 8.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622 (далі - Інструкція), дозвільна система, що здійснюється органами поліції, поширюється на бойову нарізну військових зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням, охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю, бойові припаси до зброї, основні частини зброї, пневматичну, холодну зброю, пристрої та патрони до них, що належать підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання та громадянам.
Згідно з п. 8.9. Інструкції 8.9. боєприпаси - спеціально виготовлені вироби одноразового використання, які призначені забезпечити ураження цілей в умовах збройної боротьби, самооборони, полювання, спорту. До бойових припасів належать патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, а також заряджені патрони до гладкоствольних мисливських рушниць, мисливський порох і капсулі.
Згідно з п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII (далі - Перелік), зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначені в додатку № 2, і боєприпаси до неї, вибухові речовини й засоби вибуху, бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси, не можуть перебувати у власності громадян.
Згідно з указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє до цього часу.
Однак, всупереч вищенаведеним нормативно-правовим актам ОСОБА_3 , вчинив злочини у сфері незаконного обігу зброї, бойових припасів та вибухових речовин за наступних обставин.
Так, ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням дату, час та місці, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання вибухових речовин, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб придбав реактивний снаряд від РПГ АТ4, який зберігав у невстановленому досудовим розслідуванням місці.
Надалі, 28.01.2025 о 15:11 год. ОСОБА_3 , за допомогою інтернет мережі на сайті «Reibert.info» використовуючи нік « ОСОБА_6 », виставив лот на продаж реактивного снаряду від РПГ АТ4. Після чого, користувач під ніком « ОСОБА_7 » під яким зареєстрований ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 01.02.2025 о 15:12 год. виграв вказаний лот. 
В подальшому, ОСОБА_3 в невстановлені досудовим розслідуванням спосіб, дату та час, але не пізніше початку лютого місяця 2025 року, домовився з ОСОБА_8 , про продаж останньому реактивного снаряду від РПГ АТ4, за грошові кошти у розмірі 1200 грн., обумовивши спосіб доставки за допомогою засобів поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта», та здійснення оплати накладним платежем. 
Після чого, в невстановлені досудовим розслідуванням місці, дату та час, але не пізніше лютого місяця 2025 року, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, шляхом збуту за грошові кошти в розмірі 1200 гривень, надіслав ОСОБА_8 , поштове відправлення в середині якого містився реактивний снаряд від РПГ АТ 4, після вибуху на якому виявлено сліди речовин, які віднесені до продуктів вибухового перетворення нітроцелюлозного пороху, який відноситься до вибухових речовин, які ОСОБА_3 , умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, придбав, зберігав та збув, без передбаченого законом дозволу.
Крім того, ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням дату, час, місці та спосіб, придбав протитанкові гранати ПГ-7М (дві одиниці), постріл гранатометний ПГ-9С (одна одиниця), тандемна частина від гранати ПГ-7 (одна одиниця), та 17 патронів калібру 7,62х39 мм. Після чого, діючи умисно, всупереч передбаченому законом порядку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків помістив вказані протитанкові гранати ПГ-7М (дві одиниці), постріл гранатометний ПГ-9С (одна одиниця), тандемна частина від гранати ПГ-7 (одна одиниця), до нежитлового приміщення, яке перебувало у його користуванні, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , та 17 патронів, калібру 7,62х39 мм., до свого місця проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де став незаконно зберігати, без передбаченого законом дозволу.
В подальшому, в період часу з 15:14 год. по 16:34 год. 05.12.2025, за участі ОСОБА_3 був проведений обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: 17 патронів, які є бойовими проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, споряджені оболонковими кулями зі сталевим осердям, виготовлені промисловим способом та відносяться до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї, та придатні до стрільби, та які ОСОБА_3 , незаконно придбав та зберігав, без установленого законом дозволу, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998.
Після чого, в період часу з 16:49 год. по 19:20 год. 05.12.2025, за участі ОСОБА_3 був проведений обшук нежитлового приміщення, яке перебуває у його користуванні, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено: протитанкові гранати ПГ-7М (дві одиниці), постріл гранатометний ПГ-9С (одна одиниця), тандемна частина від гранати ПГ-7 (одна одиниця), які відносяться до першої категорії вибухонебезпеки у зв`язку з тим, що мають значні пошкодження корпусів у вигляді вм`ятин, наскрізних отворів, вкриті іржею, та на металевих фрагментах яких було виявлено вибухову речовину тротил та двохосновний нітроцелюлозний порох із вмістом активних компонентів нітрогліцерину, який є вибуховою речовиною та диметилдифенілсечевині (централіт ІІ), який є стабілізатором, та які ОСОБА_3 , незаконно придбав та зберігав, без установленого законом дозволу, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998. 
Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбав, зберігав та збув бойові припаси та незаконно придбав та зберігав вибухову речовину,без передбаченого законом дозволу, тобто у вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України. 
08 квітня 2026 року між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468-470, 472, 473 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор, враховуючи обставини кримінального правопорушення та особистість підозрюваного, ступінь і характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження щодо нього, характер і тяжкість підозри, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому та негативно відноситься до вчиненого, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, задовільно характеризується, скарг на останнього від мешканців будинку не надходило, має міцні соціальні зв`язки, є діюяим війсьвковослужбовцем, з 2022 року на добровільних засадах вступив до лав ЗСУ та проходить службу, має подяки від військового керівництва, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, демонстрував позитивну процесуальну поведінку під час досудового розслідування, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не пере буває. відсутність тяжких наслідків від вчиненого, дійшов до висновку про можливість укладення угоди про визнання винуватості. 
Обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду повністю і беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, за обставин, викладених у в обвинувальному акті. Сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій.
Прокурор та обвинувачений визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст. 263 КК України.
При визначенні міри покарання сторонами враховано положення ч. 2 ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. 
Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
Враховуючи тяжкість та обставини вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; відсутність обставин, які обтяжують покарання; дані про особу ОСОБА_3 який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, військовослужбовець, має чисельні подяки від військового керівництва, а також повне визнання ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, сторони дійшли висновку що виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування покарання. 
Сторони узгодили, що в разі затвердження угоди судом до ОСОБА_3 слід застосувати покарання за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та покласти обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зокрема, що для сторін є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваного - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1, 4, п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, які роз`ясненні ОСОБА_3 
ОСОБА_3 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності передбаченої ст. 389-1 КК України.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди при визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги кримінально-процесуального та кримінального кодексів України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання. Передбачені законом наслідки укладення, затвердження та невиконання обвинуваченим угоди він розуміє.
Захисник також вважав, що при укладенні угоди дотриманні вимоги закону та просив її затвердити.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення, щиро розкаявся, висловив жаль з приводу вчинених своїх дій, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також підтримав викладені в угоді умови, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Обвинувачений ОСОБА_3 надав суду документи на підтвердження сплати ним добровільного внеску на потреби Збройних сил України. ОСОБА_9 зазначив, що укладення угоди з його боку було добровільним, тобто не стало наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Суд шляхом опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогами КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження цієї угоди.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати суд покладає на ОСОБА_3 .
Враховуючи викладене, керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
П Р И С У Д И В :
Затвердити угоду від 08 квітня 2026 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази: мобільний телефон Redmi Note 14 чорного кольору, який під розписку передано ОСОБА_3 для зберігання - залишити власнику ОСОБА_3 ; флеш-накопичувач сірого кольору, який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП на СЗТ ГУНП у м.Києві (квитанція 000621) речовину, упаковану до спеціального пакету №29618377, разом з довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів, яка зберігається в камері схову Дарницького УП ГУНП у м.Києві (квитанція 212878) - знищити; 17 патронів, які є бойовими проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, споряджені оболонковими кулями зі сталевим осердям, які зберігаються у камері схову Дарницького УП ГУНП України у м. Києві (квитанція №212935) - передати на потреби сил оборони, а саме військової частини № НОМЕР_2 Національної гвардії України.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертиз: № СЕ - 19/111-25/77058-БЛ від 19.12.2025 - у сумі 2 674 грн. 20 коп.; № КСЕ - 19/111-26/761 від 03.02.2026 - у сумі 10696 грн. 80 коп.
Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя