ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/3280/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі – відповідач-1 або ГУ ПФУ в м. Києві), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі – відповідач-2 або ГУ ПФУ в Чернівецькій області), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 16.06.2025 №262740013728 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 09.06.2025;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 01.09.1983 по 14.11.1986 та періодів роботи з 07.09.1981 по 19.11.1981, з 23.11.1981 по 25.08.1983, з 09.08.1989 по 20.06.1991 та здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 09.06.2025.
1.2. Ухвалою суду від 11.07.2025 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та повідомлено сторони про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

2.1. В обґрунтування позовних вимог, згідно позовної заяви, представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 09.06.2025 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі – Закон № 1058-IV).
2.2. За результатами розгляду вищевказаної заяви позивача відповідачем-2 було прийнято рішення від 16.06.2025 № 262740013728 про відмову в призначенні пенсії, оскільки відповідно до наданих до заяви документів загальний страховий стаж складає 26 років 3 місяці 21 день (з необхідних 32 років). 
2.3. У свою чергу не було зараховано наступні періоди позивача:
- період навчання з 01.09.1983 по 27.06.1989 (проте період з 15.11.1986 по 08.08.1989 зараховано як догляд за дитиною до трьох років) згідно диплому НОМЕР_1 , оскільки Позивачка вступила до Харківського медичного інституту, а закінчила Кримського ордена Трудового Червоного Прапора медичного інституту;
- періоди роботи з 07.09.1981 по 19.11.1981, з 23.11.1981 по 25.08.1983, з 09.08.1989 по 20.06.1991 оскільки згідно пункту 2 ст. 24.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування Періоди трудової діяльності до 01.01.1992 року за межами України у республіках колишнього Союзу РСР зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах особам, які проживають в Україні, за умови нездійснення іншою державою пенсійних виплат таким особам за зазначені періоди. Порядок підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат визначається Кабінетом Міністрів України.
2.4. Інші періоди трудової діяльності зараховано до загального страхового стажу відповідно до наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
2.5. На думку позивача, рішення відповідача-2 від 16.06.2025 № 262740013728 є незаконним та необґрунтованим, прийнятим усупереч положенням чинного законодавства.
2.6. Звертаємо увагу суду, що відмовляючи позивачу у зарахуванні до її страхового стажу періодів відповідач-2 діяв протиправно, оскільки формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а. Період навчання з 01.09.1983 по 14.11.1986 згідно диплому НОМЕР_1 , підтверджується записами № 5, 6 в трудовій книжці НОМЕР_2 від 15.09.1981.
2.7. Також вважає, що відповідачем-2 безпідставно не було зараховано періоди роботи в російській федерації з 07.09.1981 по 19.11.1981, з 23.11.1981 по 25.08.1983, з 09.08.1989 по 20.06.1991. Як вказував відповідач-2, постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» Уряд постановив вийти з Угоди та повідомити депозитарію про вихід з Угоди, проте пенсійні права Позивача що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили відповідно до положень частини другої статті 13 Угоди: пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають. Вказані обставини не можуть порушувати право позивача на отримання пенсії, гарантоване Конституцією України.
2.8. Також наголошує, що обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів, у зв`язку із чим недоліки в оформленні трудової книжки не можуть бути підставою для позбавлення його конституційного права на соціальний захист. Вважає, що на позивача не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Неналежне оформлення трудової книжки, не може бути підставою для виключення періодів роботи з трудового стажу позивача, які дають йому право на призначення/перерахунок пенсії, оскільки відповідальність за порядок ведення трудової книжки покладено безпосередньо на посадових осіб установи-роботодавця.

Позиція відповідача-2

2.9. До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача-2 зазначив, що у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.
2.10. 09.06.2025 року ОСОБА_1 звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058- ІV. 
2.11. За результатами розгляду даної заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення №262740013728 від 16.06.2025 року про відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку із стажу.
2.12. При опрацюванні наданих позивачем документів по обчисленню страхового стажу для призначення пенсії за віком, органом Пенсійного фонду України розраховано стаж, який склав 26 років 3 місяці 21 день. 
2.13. За доданими документами до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано:
- період навчання з 01.09.1983 по 27.06.1989 згідно диплому НОМЕР_1 , оскільки заявниця вступила до Харківського медичного інституту, а закінчила Кримського ордена Трудового Червоного Прапора медичного інституту. Необхідно надати уточнюючу довідку, оформлену належним чином;
- період роботи на території російської федерації з 07.09.1981 по 19.11.1981 з 23.11.1981 по 25.08.1983, з 09.08.1989 по 20.06.1991. Оскільки згідно пункту 2 ст. 24.1 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Періоди трудової діяльності до 01.01.1992 року за межами України у республіках колишнього Союзу РСР зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, за умови нездійснення іншою державною пенсійних виплат таким особам за зазначені періоди. Порядок підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат визначається Кабінетом міністрів України;
- період роботи з 01.07.2000 по 01.02.2001, оскільки в даних персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату внесків. Крім того, в довідці від 07.04.2025 №56 зазначено, що в книзі наказів, наказу про звільнення немає;
- період роботи з 07.05.2002 по 05.03.2003 та періоди ведення підприємницької діяльності з вересня 2005 по грудень 2009, з березня 2022 по травень 2025 оскільки в даних персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату страхових внесків. 
2.14. Також, період роботи з 20.06.1991 по 01.11.1994 в тубдиспансері зараховано в одиничному розмірі, оскільки в даній довідці від 8.04.2025 №768 відсутня інформація про перебування у відпустках. 
2.15. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення у призначенні пенсії за віком відмовити, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. 
2.16. Таким чином, враховуючи вищенаведені факти та норми чинного законодавства вважаємо, що в діях органу Пенсійного фонду України не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, Головним управлінням проведено розрахунок стажу позивачу згідно вимог чинного законодавства, таким чином в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Позиція відповідача-1

2.8. Відповідач-1 правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, хоча про відкриття провадження у справі був повідомлений у відповідності до положень КАС України.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 

3.1. Дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін судом встановлено, що 09.06.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV). 
За принципом екстериторіальності заява ОСОБА_1 про призначення пенсії була передана на розгляд до ГУ ПФУ в Чернівецькій області. 
3.2. За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 09.06.2025 року про призначення пенсії, ГУ ПФУ в Чернівецькій області прийнято рішення №262740013728 від 16.06.2025 року про відмову у призначенні пенсії.
Згідно змісту вказаного рішення судом встановлено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано: 
- період навчання з 01.09.1983 по 27.06.1989 згідно диплому НОМЕР_1 , оскільки заявниця вступила до Харківського медичного інституту, а закінчила Кримського ордена Трудового Червоного Прапора медичного інституту. Необхідно надати уточнюючу довідку, оформлену належним чином;
- період роботи на території російської федерації з 07.09.1981 по 19.11.1981 з 23.11.1981 по 25.08.1983, з 09.08.1989 по 20.06.1991, оскільки згідно пункту 2 ст. 24.1 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Періоди трудової діяльності до 01.01.1992 року за межами України у республіках колишнього Союзу РСР зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, за умови нездійснення іншою державною пенсійних виплат таким особам за зазначені періоди. Порядок підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат визначається Кабінетом міністрів України;
- період роботи з 01.07.2000 по 01.02.2001, оскільки в даних персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату внесків. Крім того, в довідці від 07.04.2025 №56 зазначено, що в книзі наказів, наказу про звільнення немає;
- період роботи з 07.05.2002 по 05.03.2003 та періоди ведення підприємницької діяльності з вересня 2005 по грудень 2009, з березня 2022 по травень 2025 оскільки в даних персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату страхових внесків. 
3.3. У рішенні №262740013728 від 16.06.2025 року ГУ ПФУ в Чернівецькій області також визначено, що страховий стаж позивача становить 26 років 3 місяці 21 день.

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

4.1. Предметом цього позову є рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області №262740013728 від 16.06.2025 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV. А тому суд має надати такому рішенню відповідача оцінку на предмет відповідності чинним нормативно-правовим актам, через призму верховенства права.
4.2. Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
4.3. Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.
4.4. За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
4.5. Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі – Закон №1058-IV, в редакції чинній на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії).
4.6. Частиною 1 статті 24 вказаного Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
4.7. Згідно частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
4.8. Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
4.9. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” 05.11.1991 року №1058-IV).
4.10. Частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV визначено, що мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;
з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;
починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
4.11. Згідно частини 4 статті 26 Закону №1058-IV наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.
4.12. Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
4.13. Відповідно пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
4.14. Крім того, відповідно до пункту 20 цього Порядку №637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
4.15. Відповідно до пункту 17 указаного Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.
4.16. Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.
4.17. Судом у цій справі встановлено, що позивач звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.
4.18. Однак, результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 09.06.2025 року про призначення пенсії, ГУ ПФУ в Чернівецькій області прийнято рішення №262740013728 від 16.06.2025 року про відмову у призначенні пенсії. 
4.19. Згідно змісту вказаного рішення судом встановлено, що до страхового стажу не зараховано:
- період навчання з 01.09.1983 по 27.06.1989 згідно диплому НОМЕР_1 , оскільки заявниця вступила до Харківського медичного інституту, а закінчила Кримського ордена Трудового Червоного Прапора медичного інституту. Необхідно надати уточнюючу довідку, оформлену належним чином;
- період роботи на території російської федерації з 07.09.1981 по 19.11.1981 з 23.11.1981 по 25.08.1983, з 09.08.1989 по 20.06.1991, оскільки згідно пункту 2 ст. 24.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Періоди трудової діяльності до 01.01.1992 року за межами України у республіках колишнього Союзу РСР зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, за умови нездійснення іншою державною пенсійних виплат таким особам за зазначені періоди. Порядок підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат визначається Кабінетом міністрів України;
- період роботи з 01.07.2000 по 01.02.2001, оскільки в даних персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату внесків. Крім того, в довідці від 07.04.2025 №56 зазначено, що в книзі наказів, наказу про звільнення немає;
- період роботи з 07.05.2002 по 05.03.2003 та періоди ведення підприємницької діяльності з вересня 2005 по грудень 2009, з березня 2022 по травень 2025 оскільки в даних персоніфікованого обліку відсутня інформація про сплату страхових внесків. 
4.20. Аналізуючи оскаржуване рішення судом визначено, що підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії за віком слугувало те, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж, що визначений Законом №1058-IV.
4.21. Суд зазначає, що для зручності та зрозумілості, оцінка на предмет правомірності оскаржуваного рішення буде проводитись, виходячи із обґрунтування яке міститься у позовній заяві. Згідно позовних вимог, позивач оскаржую рішення ГУ ПФУ в Чернівецькій області №262740013728 від 16.06.2025 року виключно в частині не зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1983 по 14.11.1986 та періодів роботи з 07.09.1981 по 19.11.1981, з 23.11.1981 по 25.08.1983, з 09.08.1989 по 20.06.1991. Відтак, саме у цій частині суд надасть оцінку оскаржуваному рішенню ГУ ПФУ в Чернівецькій області №262740013728 від 16.06.2025 року.

4.22. Щодо незарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1983 року по 14.11.1986 року суд вказує наступне.

4.23. Так, відповідно до пунктів «а», «д» статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XІІ) до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
4.24. Згідно пункту 8 Порядку № 637, час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
4.25. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
4.26. Судом встановлено, що згідно диплому НОМЕР_1 підтверджується період навчання ОСОБА_1 з 01.09.1983 року по 27.06.1989 року. Окрім цього, період навчання з 01.09.1983 по 14.11.1986 згідно диплому НОМЕР_1 , підтверджується записами № 5, 6 в трудовій книжці НОМЕР_2 від 15.09.1981.
4.27. Суд вважає безпідставними доводи відповідача-2 про те, що вказаний період не зараховано до страхового стажу з підстав того, що заявниця вступила до Харківського медичного інституту, а закінчила Кримського ордена Трудового Червоного Прапора медичного інституту. 
4.28. Як зазначено вище, час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. 
4.29. До суду подано довідку Харківського національного медичного університету від 07.06.2025 року №231/25, якою підтверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 вересня 1983р. була зарахована на 1 курс педіатричного факультету Харківського медичного інституту, денна форма навчання (підстава: наказ ХМІ від 22 серпня 1983р. № 146). 27 лютого 1987р. ОСОБА_3 , студентку 4 курсу педіатричного факультету було відраховано з числа студентів інституту у зв`язку з переводом до Сімферопольського медичного інституту (підстава: наказ ХМІ від 27 лютого 1987р. № 98-а).
4.30. Відтак, визначальним є встановлення саме відомостей про періоди навчання, який у даному випадку чітко підтверджується дипломом НОМЕР_1 , а не зміну навчального закладу. Таким чином, суд вважає, що період навчання ОСОБА_1 з 01.09.1983 року по 27.06.1989 року підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

4.31. Щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи з 07.09.1981 по 19.11.1981, з 23.11.1981 по 25.08.1983, з 09.08.1989 по 20.06.1991 суд зазначає наступне.

4.32. Як визначено в оскаржуваному рішенні період роботи на території російської федерації з 07.09.1981 по 19.11.1981 з 23.11.1981 по 25.08.1983, з 09.08.1989 по 20.06.1991 не зараховано до страхового стажу позивача, оскільки згідно пункту 2 ст. 24.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Періоди трудової діяльності до 01.01.1992 року за межами України у республіках колишнього Союзу РСР зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, за умови нездійснення іншою державною пенсійних виплат таким особам за зазначені періоди.
4.33. Дійсно, згідно частин 1-2 статті 24.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності за межами України зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, якщо це передбачено цим Законом або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 року за межами України у республіках колишнього Союзу РСР зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, за умови нездійснення іншою державою пенсійних виплат таким особам за зазначені періоди. Порядок підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат визначається Кабінетом Міністрів України.
У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та органами пенсійного забезпечення іншої держави і неможливості документального підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат за зазначені періоди особа повідомляє про це органи Пенсійного фонду в заяві про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.
4.34. Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2025 р. № 562 затверджено Порядок підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат особам, які проживають в Україні, за періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 р. за межами України в республіках колишнього Союзу РСР для зарахування їх до страхового стажу (далі – Порядок №562).
4.35. Згідно пунктів 3-4 вказаного Порядку №562 у разі коли в документах, що подаються особою до територіального органу Пенсійного фонду України для призначення пенсії, зазначено періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 р. за межами України в республіках колишнього Союзу РСР, у заяві про призначення пенсії така особа зазначає інформацію про те, що вона отримує або не отримує пенсійні виплати в інших державах.
У разі коли у заяві про призначення пенсії особа зазначила інформацію про те, що вона не отримує пенсійні виплати в іншій державі, особа додає до заяви про призначення пенсії документи, видані органами, що здійснюють пенсійне забезпечення в іншій державі, які підтверджують факт неотримання таких виплат.
У разі відсутності документів про неотримання в іншій державі пенсійних виплат особа зазначає причини неможливості їх отримання та може звернутися до територіального органу Пенсійного фонду України за допомогою в поданні до іншої держави запиту щодо відповідних документів.
4.36. Як повідомляє представник позивача, при поданні заяви про призначення пенсії позивачем було долучено заяву про те, що не отримувала пенсію на території російської федерації. Однак, суд наголошує, що Порядок №562 вимагає додати до заяви про призначення пенсії документи, видані органами, що здійснюють пенсійне забезпечення в іншій державі, які підтверджують факт неотримання таких виплат. В іншому випадку, у разі відсутності документів про неотримання в іншій державі пенсійних виплат особа зазначає причини неможливості їх отримання та може звернутися до територіального органу Пенсійного фонду України за допомогою в поданні до іншої держави запиту щодо відповідних документів. Доказів того, що ОСОБА_1 при поданні заяви про призначення пенсії вчинила необхідні дії для підтвердження факту неотримання пенсійних виплат в російській федерації, суду не надано. 
4.37. Відповідно, констатація того, що без виконання умов Порядок №562, період роботи на території російської федерації з 07.09.1981 по 19.11.1981 з 23.11.1981 по 25.08.1983, з 09.08.1989 по 20.06.1991, необхідно зарахувати до страхового стажу позивача є передчасним. Законодавцем визначено такі умови в Порядку №562, відповідно суд не вбачає підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи на території російської федерації з 07.09.1981 по 19.11.1981 з 23.11.1981 по 25.08.1983, з 09.08.1989 по 20.06.1991 на цьому етапі спірних правовідносин між позивачем та органами Пенсійного фонду України.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якими є відповідачі.
5.2. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
5.3. Відповідачами у цій справі не доведено суду правомірність рішення №262740013728 від 16.06.2025 року про відмову у призначенні пенсії.
5.4. Однак, на переконання суду, зобов`язання відповідача-2 призначити пенсію є передчасним заходом, оскільки спершу відповідачу-2, як суб`єкту владних повноважень, потрібно належним чином розглянути заяву позивача про призначення пенсії, зарахувати до страхового стажу невраховані періоди навчання та роботи та здійснити нове обчислення страхового стажу.
5.5. Відтак, враховуючи положення частини 3 статті 245 КАС України щодо права суду зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає за необхідним у цій справі вийти з метою надання ефективного захисту порушеному права позивача, зобов`язати відповідача:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 01.09.1983 року по 14.11.1986 року згідно диплому НОМЕР_1 ;
- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.06.2025 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058-IV, з урахуванням висновків викладених у мотивувальній частині цього рішення.
5.6. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов підлягає задоволенню частково з підстав викладених у його мотивувальній частині.
5.7. Щодо належного підрозділу Пенсійного фонду, якому належить зарахувати спірні періоди до страхового стажу позивача, то суд зазначає, що аналіз пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, свідчить про те, що рішення про призначення пенсії приймає той орган, що визначений за принципом екстериторіальності. Тобто всі дії щодо призначення пенсії вчиняє саме даний територіальний підрозділ Пенсійного фонду України. Натомість, на територіальний підрозділ Пенсійного фонду України за місцем реєстрації (проживання) особи, після прийняття рішення про призначення пенсії та отримання електронної пенсійна справи через засоби програмного забезпечення, покладається обов`язок лише здійснення виплати пенсії.
5.8. Таким чином, дії щодо зарахування спірних періодів навчання позивача до її страхового стажу та повторного розгляду заяви належить вчинити саме ГУ ПФУ в Чернівецькій області, якому за принципом екстериторіальності передано на розгляд заяву позивача про призначення пенсії.
5.9. Суд також зазначає, що інші доводи сторін, наведені у заявах по суті справи, вищезазначених висновків суду не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі “Серявін та інші проти України” від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
6.2. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн., що підтверджується квитанцією №7331-9986-4718-7919 від 09.07.2025 року.
6.3. Суд звертає увагу на те, що позов задоволено частково, відтак, суд вважає, що на користь позивача необхідно стягнути судові витрати (судовий збір) у сумі 484,48 грн (пропорційно задоволеним вимогам) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2, який порушив права позивача.
6.4. Доказів понесення інших витрат суду надано не було.
На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №262740013728 від 16.06.2025 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 01.09.1983 року по 14.11.1986 року згідно диплому НОМЕР_1 .
4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.06.2025 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року №1058-IV, з урахуванням висновків викладених у мотивувальній частині цього рішення.
5. В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
6. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого згідно квитанції №7331-9986-4718-7919 від 09.07.2025 року судового збору у розмірі 484,48 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:
Позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідач-1 – Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, код ЄДРПОУ 42098368).
Відповідач-2 – Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (м. Чернівці, площа Центральна, буд. 3, код ЄДРПОУ 40329345).

Суддя О.В. Анісімов