ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2026 Справа № 914/487/26 

Господарський суд Львівської області у складі судді Зоряни Горецької, розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Комерс»,
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Львів М`ясопродукт»,
про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:
На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Комерс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львів М`ясопродукт» про стягнення заборгованості.
Ухвалою від 03.03.2026 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом і від них не надходило жодних заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження чи клопотань про її розгляд у судовому засіданні з повідомленням сторін, дослідивши наявні у справі докази та викладені в позовній заяві пояснення, суд дійшов висновку про необхідність прийняття рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН
Позиція позивача
Позивач з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить стягнути з відповідача 4 227,83 грн пені, 411,82 грн 3% річних та 6 009,35 грн штрафу. 

Позиція відповідача 
Відповідач правом на подання відзиву не скористався, позовних вимог не спростував, контррозрахунку заборгованості не надав, належним чином повідомлений про розгляд справи.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ З МАТЕРІАЛІВ СПРАВИ ТА ІХНЯ ОЦІНКА СУДОМ
Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі договору №ЄК-Р128 від 08.04.2022. Позивач належним чином виконав свої обов`язки за договором, водночас відповідач не здійснив оплату в розмірі 49 279,90 грн. В ході розгляду справи основна сума заборгованості оплачена відповідачем.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися у строк, встановлений договором або визначений сторонами.
Невиконання або прострочення виконання грошового зобов`язання є порушенням зобов`язання у розумінні статті 610 та статті 612 Цивільного кодексу України. 
Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно ст.11 цього ж Кодексу цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч.1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. (ч.2).
Крім цього, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 року, з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.
Відповідно до п. 6.2. договору за безпідставну відмову від оплати або несвоєчасну оплату переданої продукції покупець сплачує Постачальнику пеню за кожен день прострочки від простроченої суми у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати, 3% річних та інфляційні втрати. Сплата пені не звільняє Покупця від виконання договірних обов`язків та сплати штрафу за прострочення оплати продукції, відповідно до п. 6.3 даного Договору.
Судом перевірено нарахування штрафу, пені та 3% річних і встановлено, що такі проведено вірно.
Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 231, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львів М`ясопродукт» (81121, Львівська область, Пустомитівський район, село Муроване, вулиця Шевченка, 9, кв. 16, ЄДРПОУ 40669378) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Комерс» (80100, Львівська область, Шептицький район, місто Шептицький, вулиця Львівська, 19, ЄДРПОУ 37059699) 4 227,83 грн пені, 411,82 грн 3% річних, 6 009,35 грн штрафу та судовий збір в розмірі 473,09 грн.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Горецька З.В.